Справа №752/21721/24
Провадження №2/752/658/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді   Кордюкової Ж.І., 
за участю секретаря Шененка В.В.,
представника позивача Солдаткіна О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Солдаткін Олександр Сергійович в інтересах  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2  про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 28.01.2024 о 20:26 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на регульованому перехресті вул. Івана Федорова та вул. Казимира Малевича, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надала дорогу автомобілю «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснила зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2024 у справі №752/5404/24 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського апеляційного суду від 05.07.2024 вищезазначену постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25.04.2024 залишено без змін.
ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК"АЛЬФА-ГАРАНТ" з заявою про виплату страхового відшкодування.
06.09.2024 ТДВ "СК"АЛЬФА-ГАРАНТ" виплатило на банківський рахунок ОСОБА_1 гроші в сумі 142000 грн.
Згідно з квитанціями № МВ22-ЕАЗН-2275-7В54 від 29.01.2024 та №9А84-9НКЕ- ЗВ9Х-АР97 від 16.07.2024 ОСОБА_1 сплачено 1745,64 грн. та 1848,21 грн. за послуги евакуатора, необхідні для транспортування пошкодженого автомобіля післядорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
19.04.2024 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений договір №0878- V V вартістю 4500 грн. про проведення оцінки транспортного засобу з метою визначення матеріальних збитків на дату ДТП та вартості відновлювального ремонту на дату проведення розрахунків. 
25.06.2024 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений договір №0878/1-VV вартістю 1000 грн. про повторний огляд транспортного засобу без визначення вартості матеріального збитку.
Згідно зі звітом від 25.06.2024 № 0878-VV вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 850 077,37 грн.
Внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача ОСОБА_2 позивачу та членам його сім`ї було завдано матеріальну та моральну шкоди, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу марки "BMW Х5", номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності.
ДТП призвело до суттєвого обмеження можливостей позивача та членів його родини користуватись власним транспортним засобом, що спричинило істотні незручності у повсякденному житті, обмеження мобільності, ускладнення доступу до необхідних послуг та закладів, неможливість здійснення звичних покупок та ведення усталеного способу життя.
Через відсутність фінансової можливості здійснити ремонт пошкодженого транспортного засобу, позивач тривалий час позбавлений можливості повноцінно користуватися власним майном, що призвело до погіршення якості життя та негативно вплинуло на його емоційний стан і членів його родини.
Факт заподіяння моральної шкоди позивачу та членам його сім`ї внаслідок ДТП, спричиненого неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , є доведеним. З огляду на характер та обсяг моральних страждань позивача, тривалість негативного впливу наслідків ДТП позивач оцінює розмір моральної шкоди у сумі 50000 грн 
Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
матеріальну шкоду в розмірі 708077,37 грн.;
моральну шкоду у розмірі 50 000 грн 
витрати на послуги евакуатора у розмірі 3593,85 грн.;
судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7601,71 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15500 грн., витрати на за складання звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 5500 грн.
17.10.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
01.05.2025 постановлено ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи та зупинення провадження у справі.
10.03.2026 постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.
10.06.2026 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
03.03.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який суд залишає без розгляду разом з документами, доданими до відзиву, з огляду на пропуск процесуального строку на його подання.
11.02.2025 представник відповідачки особисто отримав в суді копію ухвали про відкриття провадження у справі та позову з додатками. Отже, він мав право подати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали, тобто до 26.02.2025, включно. Оскільки відзив поданий після 26.02.2025, то з урахуванням приписів ст. 126 ЦПК України настають наслідки у вигляді залишення без розгляду документів, поданих після закінчення процесуальних строків.
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
28.01.2024 о 20:26 год. в місті Києві на регульованому перехресті вул. Івана Федорова та вул. Казимира Малевича, за участю ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом ВМW Х6», д.н.з. НОМЕР_1 , та за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , сталась ДТП, в якій транспортні засоби зазналимеханічних пошкоджень.
25.06.2024 на замовлення позивача ФОП ОСОБА_3 складений звіт №0878-VV, згідно з яким:
ринкова вартість автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , станом на дату складання звіту становить 963671,93 грн.; 
вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ 20% на запасні частини та матеріали складає 850077,37 грн.; 
вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу та ВТВ становить 374125,95 грн.;
вартість матеріального збитку становить 374125,95 грн.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2024 у справі №752/5404/24 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні ДТП, яка сталась 28.01.2024, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського апеляційного суду від 05.07.2024 постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №752/5404/24 залишено без змін.
06.09.2024 ТДВ «СК «Альфа-гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 142000 грн. згідно акту №ЦВ/24/0673 за договором страхування №216940035 від 21.09.2023 без ПДВ, що підтверджується даними інтернет-банкінгу про рух коштів по банківській картці ОСОБА_1 .
Згідно з повідомленням КНДІСЕ від 22.01.2026 №1097/8908-4-25/54 експертиза згідно ухвали від 01.05.2025 у справі №752/21721/24 не проведена, оскільки ОСОБА_2 її не оплатила.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15 зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Судом встановлено, що 28.01.2024 з вини ОСОБА_2 відбулась ДТП, в якій були спричинені механічні пошкодження автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .
Вина відповідачки у скоєнні ДТП та спричиненні пошкоджень автомобіля позивач доведена позивачем та не спростована відповідачкою.
Відповідно до звіту від 25.06.2024 №0878-VV вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ 20% на запасні частини та матеріали складає 850077,37 грн.
Відповідачкою визначена позивачем вищезазначена вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , не спростована.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц сформувала висновок про неналежність доказу, як звіту про оцінку майна, який складений без особистого огляду транспортного засобу.
Суд приймає як доказ звіт від 25.06.2024 №0878-VV, оскільки він складений за результатами безпосереднього огляду пошкодженого автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 .
Суд враховує, що позивач отримав страхову виплату в розмірі 142000 грн.
У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблений висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.
Отже, відповідачка, як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).
У постанові від 19 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду виснував, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону № 1961-IV), ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.
Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20. 
Так, згідно зі звітом від 25.06.2024 №0878-VV вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ 20% на запасні частини та матеріали складає 850077,37 грн.
Розмір отриманого позивачем страхового відшкодування від ТДВ «СК «Оберіг» становить 156800 грн.
Отже, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з урахуванням виплаченого страхового відшкодування підлягає зменшенню на 20% ПДВ та становить 538061,90 грн. (850077,37 грн. - 20% ПДВ - 142000 грн. = 538061,90 грн.).
Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Щодо вимог відшкодувати витрати на послуги евакуатора у розмірі 3593,85 грн., суд відзначає наступне.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Отже, витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля позивача з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України здійснюються за рахунок страховика, тобто в даному випадку за рахунок ТДВ «СК «Оберіг».
Отже, вимога стягнути з відповідачки витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн., суд зазначає наступне. 
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі справа №216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) дійшла висновку, що виходячи з положень статей 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач зазначив, що йому та членам його сім`ї було завдано матеріальну та моральну шкоди, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу. Також ДТП призвело до суттєвого обмеження його можливостей та членів його родини користуватись власним транспортним засобом, що спричинило істотні незручності у повсякденному житті, обмеження мобільності, ускладнення доступу до необхідних послуг та закладів, неможливість здійснення звичних покупок та ведення усталеного способу життя. Він тривалий час позбавлений можливості повноцінно користуватися власним майном, що призвело до погіршення якості життя та негативно вплинуло на його емоційний стан і членів його родини.
Оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, враховуючи ступінь понесених моральних страждань та переживань у зв`язку з пошкодженням автомобіля, погіршення якості життя позивача через неможливість користуватись автомобілем із-за пошкодження в ДТП, вимушені зміни в усталеному житті суд вважає, можливим стягнути на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Зазначена сума є належним розміром компенсації моральних страждань позивача, які він поніс внаслідок протиправних дій відповідачки, які призвели до пошкодження його майна та настання у зв`язку з цим негативних явищ, та не виконуватиме функцію збагачення за рахунок останньої. 
Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Доводи сторін, якими вони обґрунтовували свої вимоги та заперечення і які не узгоджуються з вищевикладеними висновками, суд відхиляє.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог (71,96%), що становить 5520,56 грн.
Пунктом 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивач заявив до стягнення витрати на проведення звіту 25.06.2024 №0878-VV, складеного ФОП ОСОБА_3 , в розмірі 5500 грн. 
19.04.2024 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений договір №0878-VV вартістю 4500 грн. про проведення оцінки транспортного засобу з метою визначення матеріальних збитків на дату ДТП та вартості відновлювального ремонту на дату проведення розрахунків. 
19.04.2024 платник з кодом 14360570 сплатив на користь ФОП ОСОБА_3 4500 грн. згідно рахунку від 19.04.2024 №0878-VV, що підтверджується копією платіжної інструкції від 19.04.2024 №@2PL958427.
20.04.2024 ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 складений акт виконаних робіт за договором №0878-VVвід 19.04.2024 на суму 4500 грн.
Отже, докази оплати безпосередньо позивачем ОСОБА_1 вартості послуг за договором від 19.04.2024 №0878-VV в сумі 4500 грн. відсутні, а тому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають.
25.06.2024 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений договір №0878/1-VV вартістю 1000 грн. про повторний огляд транспортного засобу без визначення вартості матеріального збитку.
25.06.2024 ОСОБА_1 сплатив на користь ФОП ОСОБА_3 1000 грн. згідно рахунку від 25.06.2024 №0878/1-VV, що підтверджується копією платіжної інструкції від 26.06.2024 №603343761.
25.06.2024 ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 складений акт виконаних робіт за договором №0878-VVвід 19.04.2024 на суму 4500 грн.
Отже, витрати позивача за договором №0878/1-VV від 25.06.2024 вартістю 1000 грн. є підтвердженими, а тому пропорційно розміру задоволених вимог (71,96%) відповідач має відшкодувати йому 719,60 грн.
Керуючись ст.ст. 12 - 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 538061 (п`ятсот тридцять вісім тисяч шістдесят одна) грн. 90 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 5520 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 56 коп., витрати на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку в розмірі 719 (сімсот дев`ятнадцять) грн. 60 грн.
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Рішення складене 13.07.2026.

Суддя         Ж. І. Кордюкова