Справа № 205/11769/25
Провадження № 2/201/4571/2026

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
20.07.2026 року          м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В., 
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС»
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1.Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі – Позивач, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року (далі – Кредитний договір, Договір) в розмірі 26 186,61 грн.
Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що 15.08.2019 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі - АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», Банк) та  ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 22038000141808, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у формі кредитної лінії. 28.03.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/03/24. згідно умов Договору АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Як зазначає представник Позивача, згідно з Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 26 186,61 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 17 980,02 грн; заборгованість по відсотках – 580,59 грн; заборгованість по комісії – 7 626,00 грн.
2.Від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначає, що у Позивача відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача заборгованості, позов є не обґрунтованим, а право Позивача не порушувалось Відповідачем. Вказує, що Позивачем додано до позову виписку із особового рахунку виписку по особовому рахунку за перiод з 15.08.2019 року по 27.03.2024 року, яка підписана представником АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за Сидоренко О.В., проте, до позову не додано довіреності на наявність у зазначеної особи повноважень діяти від імені та в інтересах АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», у тому числі і складати, підписувати від імені товариства документи, що мають юридичне значення. До позовної заяви не додано належним та допустимих доказів, що позбавляє можливості оцінити докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а розрахунок заборгованості не є підтвердженням такого. До листа-вимоги не додано доказів того, що ТОВ «ЦИКЛ-ФІНАНС» набув право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року замість АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», а також, не додано доказів того, що цей лист дійсно направлявся ОСОБА_1 (квитанція про надання поштових послуг відправнику, опис вкладення, декларація, тощо) та отримувався нею. Також зауважує, що у листі-вимозі адресою ОСОБА_1 зазначено «Куди: АДРЕСА_1 », у той час як адресою мешкання АДРЕСА_2 , тобто не зрозуміло кому взагалі направлявся цей лист, що свідчить про передчасність звернення із цим позовом до суду. Листа було направлено не на дійсну адресу Відповідача (направлено на адресу, яка розташована навіть у іншому районі міста, де мешкає адресат і яка не відповідає даним кредитного договору) та не рекомендованою кореспонденцією (відповідні докази у справі відсутні). Як вбачається із розрахунку заборгованості проценти нараховувались не у межах строку кредитування (після 15.08.2021 року). Таким чином, вимога про стягнення процентів на підставі кредитного договору № 22038000141808 від 15.08.2019 року за процентами розрахована з порушенням вищезазначених норм та практики Верховного Суду і є необґрунтованою. Також зазначає, що відповідно до квитанції № 537 від 13.09.2019 року ОСОБА_1 було сплачено АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 1 450,00 грн – призначення платежу «внесення коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 ОСОБА_1 », проте, зазначений платіж не врахований у розрахунку суми заборгованості станом на 27.03.2024 року, що викликає обґрунтовані сумніви у правильності даних та розрахунків, які містяться у цьому розрахунку. Звертає увагу на те, що у вказаному кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються Відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. 1. та 2 ст. 11, частини 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Тобто, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по комісії в розмірі 7 626,00 грн. Крім того, представник вказує, що заявлений Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості, тому Відповідач просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Підсумовуючи наведене представник Відповідача просить суд відмовити повністю у задоволенні позову.
3.Представником Позивача до суду надано відповідь на відзив. У вказаній заяві по суті спору представник зазначає, що Відповідач під час укладення договору ознайомлювався з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилася, про що свідчать її підписи. Підписавши Кредитний договір Відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Звертає увагу на те, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Також, зазначає, що у період з 28.03.2024 року (дата укладання Договору факторингу) по 30.07.2025 року (дата звернення до суду) жодна комісія не нараховувалась. Посилаючись на практику Верховного Суду представник вказує, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Отже, нарахована заборгованість за відсотками цілком відповідає умовам Кредитного договору укладеним Відповідачем та є обґрунтованою. Крім того, зауважує, що з отриманого відзиву зрозуміло, що Відповідачу в повній мірі відомо про факт наявності заборгованості за Кредитним договором, більше того, Відповідач вчиняє дії щодо уникнення сплати заборгованості, яка склалась у зв`язку з його відмовою виконувати взяті на себе зобов`язання. Щодо витрат на правничу допомогу вказує, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» здійснив всі заходи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу для подачі позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором з ОСОБА_1 , які є цілком співмірними, а отже відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу.
II. Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання
4.Ухвалою судді Грони Д.С. Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі.
5.Ухвалою судді Грони Д.С. Новокодацького районного суду міста Дніпра від 31.03.2026 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ««ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра.
6. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2026 року вказана цивільна справа передана для розгляду судді Давидовській Т.В.
7.Ухвалою судді Давидовської Т.В. Соборного районного суду міста Дніпра від 11.05.2026 року відкрите провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом).
8.27.05.2026 року та 22.06.2026 року відкладено судовий розгляд справи.
9.13.07.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
10.Сторони у судове засідання не з`явились.
11.З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
IІІ. Установлені судом фактичні обставини
12.15.08.2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та  ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 22038000141808.
13.Згідно з п.п. 1 Договору, банк надає Відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановленому даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі.
14.Відповідно до п.п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 18 600,00 гривень, строк кредитування 24 місяців, кінцева дата повернення кредиту 15.08.2021 року. Цільове призначення: на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість нараховуються проценти в розмірі 56% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 15.08.2019 по 14.03.2020 – 5% від суми кредиту; з 15.03.2020 по 14.09.2020 – 4% від суми кредиту; з 15.09.2020 по 14.03.2021 – 3% від суми кредиту; з 15.03.2021 по 15.08.2021 – 1,95 % від суми кредиту.
15.Згідно з п.п. 1.4 Договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкрити у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта.
16.Як визначено у п. 2.1 Кредитного договору, платежі щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних платежів. 
17.Пунктами 3.1-3.2 Договору, встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Зміни та доповнення до істотних умов цього договору вносяться сторонами у письмовій формі шляхом укладання додаткових договорів до цього договору. Сторони погодили, що істотними умовами кредитного договору є лише ті з них, які прямо визначені в цьому договорі як істотні. Усі інші умови, погоджені сторонами, не є істотними. Банк зобов`язаний надіслати клієнту пропозицію про зміну істотних умов цього договору у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до запланованої дати укладення додаткового договору до цього договору у спосіб, що визначений Універсальним договором банківського обслуговування (далі - УДБО) та, що дає змогу встановити дату відправлення такого повідомлення. Зміни та доповнення до УДБО, а також зміна інших умов кредитного договору, окрім істотних, здійснюється в порядку, визначеному УДБО.
18.Підписанням цього договору клієнт підтвердив, що банк у письмовій формі надав клієнту всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, та надав для ознайомлення в письмовій формі паспорт споживчого кредиту. До моменту підписання цього договору клієнт ознайомлений та згодний з умовами УДБО та погоджується з тим, що цей договір з боку банку укладається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитку печатки банку та підпису уповноваженої особи банку.
19.Підписанням Кредитного договору позичальник власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання про повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачено Кредитним договором.
20.Розділ 4 Договору, складає графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором.
21.Позивачем до суду надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з 15.08.2019 року по 27.03.2024 року у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».
22.Відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 22038000141808 від 15.08.2019 року заборгованість Відповідача складає 26 186,61 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 17 980,02 грн; заборгованість по відсотках – 580,59 грн; заборгованість по комісії – 7 626,00 грн.
23.28.03.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/03/24 за умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п.п. 1.1 Договору). 
24.Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.п. 1.2 Договору).
25.До матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу від 28.03.2024 року № 28/03/24.
26.Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за Кредитним договором № 22038000141808, укладеним 15.08.2019 року з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості в розмірі 26 186,61 грн.
27.20.03.2025 року Позивачем направлено ОСОБА_1 вимогу, якою повідомлено останню про наявну, станом на 20.03.2025 року, заборгованість за договором у розмірі 26 186,61 та про необхідність сплати заборгованості на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».
28.Всупереч умовам Кредитного договору, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача.
29.Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за Кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року у розмірі 26 186,61 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 17 980,02 грн; заборгованість по відсотках – 580,59 грн; заборгованість по комісії – 7 626,00 грн.
ІV. Оцінка суду
ІV. 1. Щодо укладення кредитного договору, надання коштів та відступлення права вимоги
30.За приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
31.Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
32.Згідно з вимогами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
33.Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
34.Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
35.Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
36.Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
37.Так, судом встановлено, що у зазначеному кредитному договорі сторони погодили їх істотні умови, зокрема суму кредиту, розмір відсотків за користування кредитними коштами та розмір відсотків у випадку прострочення виконання зобов`язання.
38.Згідно із положеннями ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
39.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
40.Матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Наданий Позивачем кредитний договір раніше не оспорювався Відповідачем та не визнавався судом недійсним і відповідних доказів матеріали справи не містять.
41.Відповідач не заперечує факту укладення Кредитного договору.
42.Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
43.Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
44.У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.
45.Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
46.Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
47.Отже, існування заборгованості у Відповідача за Кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме випискою за особовими рахунками кредитного договору та розрахунку заборгованості.
48.Таким чином, виписка, яка міститься в матеріалах справи є належним доказом заборгованості Відповідача за кредитом, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19).
49.У постанові КЦС ВС від 15.01.2025 року в справі №753/16762/15-ц викладено правовий висновок про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
50.Як роз`яснено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050,1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
51.Судом установлено, що 28.03.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/03/24 за умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п.п. 1.1 Договору). 
52.Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.п. 1.2 Договору).
53.Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
54.Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
55.За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
56.Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
57.Відповідач не заперечує факту переходу права вимоги до Позивача, звертає увагу на те, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
58.Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
59.Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
60.При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.
61. Згідно із правовою позицією у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 910/14716/17, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦК України. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених ч. 2 ст. 516 ЦК України та ч. 2 ст. 518 ЦК України.
62.Отже, навіть не належне повідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє першого від виконання зобов`язання.
63.Крім того, представник Відповідача зазначає про передчасність вимоги Позивача, однак, звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості є правом Позивача, останній обрав саме такий спосіб захисту свого порушеного права. Досудове врегулювання спору не є обов`язковою вимогою для звернення до суду.
ІV. 2. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом
64.Відповідно до п.п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 18 600,00 гривень, строк кредитування 24 місяців, кінцева дата повернення кредиту 15.08.2021 року. Цільове призначення: на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість нараховуються проценти в розмірі 56% річних.
65.Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
66.Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
67.Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
68.Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
69.Як вбачається з п. 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
70.Згідно п. 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК.
71.У постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя).
72.Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за «користування кредитом» за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за «користування кредитом» (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість.
73.Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору.
74.Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. ч. 1 ст. 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 57).
75.Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
76.Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
77.Якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (висновки Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 року в справі № 753/8945/19).
78.Позивач, як юридична особа, діяльність якою пов`язана з наданням фінансових послуг і яка є правонаступником особи, яка підготувала проєкт договору позики - є сильнішою стороною у цих правовідносинах, а тому тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь відповідача.
79.Як встановлено судом, сторонами у Договорі визначено дату повернення кредиту – 15.08.2021 року, та плату за користування кредитом у межах вказаного строку.
80.Доказів того, що в подальшому сторонами було пролонговано вказаний договір матеріали справи не містять.
81.Відповідно до приписів абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
82.Тобто, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у цій справі таких позовних вимог ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не заявило, а, тому, вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору задоволенню не підлягають.
ІV. 3. Щодо нарахування заборгованості за комісією
83.У п.п. 1.2 Кредитного договору, зокрема, визначено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 15.08.2019 по 14.03.2020 – 5% від суми кредиту; з 15.03.2020 по 14.09.2020 – 4% від суми кредиту; з 15.09.2020 по 14.03.2021 – 3% від суми кредиту; з 15.03.2021 по 15.08.2021 – 1,95 % від суми кредиту.
84.10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі № 1023-XII текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування», яким безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
85.На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
86.Відповідно до пункту 5 цих Правил банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
87.Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
88.Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
89.У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
90.Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
91.Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
92.Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
93.З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
94.У постанові від 06.11.2023 року (справа № 204/224/21, провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
95.Суд зазначає, що хоча Кредитний догові і містить умови про сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, проте Позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з Відповідача комісії, не конкретизовано, яку саму комісію він просить стягнути (за надання, обслуговування кредиту тощо) не зазначено, розмір комісії не обґрунтовано, копію УДБО, на які є посилання в договорі і які можуть містити інформацію про сплату комісії, не надано.
96.Отже, Позивачем не доведено, що договір містить умови про сплату комісії із зазначенням розміру комісії та періоду її сплати, а також переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються Відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
97.Тому вимога про стягнення з Відповідача комісії не підлягає задоволенню.
ІV. 4. Загальний розмір заборгованості Відповідача за висновками суду
98.Суд звертає увагу на те, що представником Відповідача до суду надано квитанцію № 537 від 13.09.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було сплачено АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 1 450,00 грн – призначення платежу «внесення коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 ОСОБА_1 ». Вказані у квитанції реквізити співпадають із тими, які зазначені у Кредитному договорі для дострокового погашення заборгованості (п.п. 2.1 Договору).
99.В розрахунку заборгованості зазначений платіж не врахований.
100.З огляду на зазначене суд вважає необхідним урахувати зазначений платіж Відповідача у рахунок погашення заборгованості останнього за тілом кредиту, що відповідає ч. 1 ст. 543 ЦК України.
101.Відповідно до змісту ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
102.Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
103.Ураховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
104.Підсумовуючи наведені вище обставини, висновки та розрахунки, суд висновує, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року складає 17 110,22 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 16 530,02 грн; заборгованість по відсотках – 580,20 грн.

V. Розподіл судових витрат між сторонами
105.Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
106.Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
107.Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
108.Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
109.Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження суми витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025 року; додаткову угоду № 22038000141808 від 21.07.2026 року; акт № 22038000141808 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 21.07.2026 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНАС» щодо стягнення кредитної заборгованості; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер про надання правничої допомоги.
110.Частиною 4 ст. 137 ЦПК України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
111.У разі недотримання вимог цієї частини статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
112.Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
113.У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2025 року у справі № 904/3583/19 вказав,що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
114.Представник Відповідача заперечує проти співмірності заявлених витрат на правничу допомогу.
115.Ураховуючи вищенаведене, виходячи з принципів змагальності, диспозитивності, розумності та справедливості суд вважає суму, заявлену Позивачем обґрунтованою, та вбачає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати на правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 3 266,98 грн.
116.Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з Відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 739,60 грн.
З огляду на викладене, керуючись статтями 5, 10, 13, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК, суд
ухвалив:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЦИКЛ ФІНАНС» (04112, м. Київ, р-н Шевченківський, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ: 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за Кредитним договором № 22038000141808 від 15.08.2019 року складає 17 110,22 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 16 530,02 грн; заборгованість по відсотках – 580,20 грн.
3.Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю«ЦИКЛ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 7 626,00 грн та відсотків у розмірі 0,39 грн.
4.Стягнути ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЦИКЛ ФІНАНС» (04112, м. Київ, р-н Шевченківський, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ: 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346)  сплачений судовий збір в сумі 1 739,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 266,98 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя         Т.В. Давидовська