Справа №461/5902/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2026 року  м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді — Павлюк О. В.,
за участі секретаря судового засідання — Сороки П. В.,
представниці позивача — Григоришин А. В.,
відповідача —  ОСОБА_1 ,
представниці відповідача — Колодій Л. Б.,
перекладача — Кравчука Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Колумбії ОСОБА_1  про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Колумбії ОСОБА_1 , у якому просить затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України останнього, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.
В обґрунтування позову покликається на те, що 04.08.2026 о 21 год. 20 хв. відповідно до протоколу № МЛВ 000136 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби був виявлений та затриманий для встановлення особи порушника, забезпечення своєчасного розгляду справи, вирішення питання про поміщення особи в ПТПІ громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003684 від 04.08.2026, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Дії громадянина Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП – перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився. Так, Відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом і т.д.), що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. 04.08.2026 працівники Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби прийняли рішення про видворення Відповідача на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VІ. Встановлено, що громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 21.01.2025 через пункт пропуску «Рава-Руська» та до цього часу територію України не покидав, чим перевищив дозволений термін перебування, також після втрати паспортного документу проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Отже, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, зі заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні. Таким чином, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта. Враховуючи все зазначене, існує ризик втечі громадянина Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України. У зв`язку з відсутністю у Відповідача діючого паспортного документа, який дає право на виїзд з України та у зв`язку з існуванням ризику втечі іноземця, який тривалий період перебуває нелегально на території України, та ризиком уникнення ним подальшого примусового видворення, Позивач вважає за доцільне просити суд прийняти рішення про затримання громадянина Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 (шість) місяців. 
Ухвалою від 08.05.2026 суд відкрив провадження у справі та призначив таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представниця позивача — Григоришин А. В. позов підтримала з підстав, наведених у ньому, просила такий задовольнили.
Відповідач та його представниця — Колодій Л. Б. не заперечили проти позову. Відповідач зазначив, що перебував на території України близько 6-ти місяців, хотів отримати документи для перебування в Україні, однак не встиг, оскільки був затриманий працівниками міграційної служби.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що 04.08.2026 о 21 год. 20 хв. відповідно до протоколу № МЛВ 000136 про адміністративне затримання працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби був виявлений та затриманий для встановлення особи порушника, забезпечення своєчасного розгляду справи, вирішення питання про поміщення особи в ПТПІ громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003684 від 04.08.2026 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Дії громадянина Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП – перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з поясненнями Відповідача, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після втрати паспортного документу своєчасно не звернувся до Консульства Колумбії для виготовлення нового та не залишив територію України з особистих обставин, розуміє, що порушив міграційне законодавство, зміст протоколу йому зрозумілий, перекладача не потребує. 
Так, Відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом і т.д.), що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. 
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Суд встановив, що громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 21.01.2025 через пункт пропуску «Рава-Руська» та до цього часу територію України не покидав, чим перевищив дозволений термін перебування, також після втрати паспортного документу проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. 
Отже, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, зі заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні. 
Таким чином, громадянин Колумбії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта. 
Відповідно до п. п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.
Водночас, Відповідач, нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. 
Враховуючи все зазначене, існує ризик втечі громадянина Колумбії ОСОБА_1 та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України. 
04.08.2026 працівники Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби прийняли рішення про видворення Відповідача на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VІ. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).
У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773-VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 3773- VI іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону №3773-VI, паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
У частині 1 статті 15 Закону № 3773-УІ наведений перелік документів, за якими здійснюється в`їзд в Україну та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства. Основними такими документами є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України, відповідні посвідки на постійне або тимчасове проживання, посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон, проїзний документом для виїзду за кордон тощо.
Згідно з п. 27 ч.1 ст.1 Закону № 3773-УІ, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.
Окрім того, в абз. 2 ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-УІ визначено, що у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Відповідно до ст. ст. 26, 33, 68 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У Конституції України та Законі №3773-VI вказано, що здійснення іноземцями своїх прав і свобод не повинно завдавати шкоди національним інтересам України, правам, свободам і законним інтересам її громадян та інших осіб, які проживають в Україні.
Іноземці зобов`язані поважати та додержуватися Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України.
Іноземці зобов`язані підтверджувати законність свого перебування на території України. Законність перебування іноземця на території України, підтверджується, у тому числі наданим візою дозволом в межах строку дії візи; посвідкою на тимчасове чи постійне проживання; довідкою про звернення за захистом в Україні; дозволом на імміграцію тощо. Недотримання правил законного перебування іноземця або особи без громадянства на території України є прямим наслідком для визнання цих осіб нелегальними мігрантами та вжиття заходів щодо їх притягнення до адміністративної відповідальності з подальшим прийняття органом міграційної служби рішення про їх затримання з поміщенням в ПТПІ та подальшим примусовим видворенням.
У частині 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;
2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;
4) зобов`язання внести заставу.
Згідно з частиною 4 статті 30 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Процедура ідентифікації особи іноземця – нелегального мігранта здійснюється не заради самої ідентифікації, а з чіткою правовою метою подальшого видворення за межі території України на підставі документів, які дають право особі перетнути легально кордон України в напрямку виїзду. Організація процедури видворення включає в себе в тому числі ряд заходів з оформлення проїзних документів, пошуку шляхів сполучення з іншими країнами, транспортні витрати тощо.
Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Враховуючи наведене, зокрема те, що Відповідач перебуває на території України без відповідних законних підстав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 241-251, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В :
1. Адміністративний позов Державної міграційної служби до громадянина  Колумбії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України – задовольнити.
2. Затримати громадянина  Колумбії Гонсалес ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 05.08.2026.
Суддя Ольга ПАВЛЮК