Справа № 712/3280/23 Провадження № 2/712/56/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 липня 2026 року м. Черкаси 

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючої судді Токової С.Є.,
за участю секретаря судового засідання Білик О.Ю. 
з участю прокурора Святокума О.С. 
представників відповідачів Слинька М.Г., Ситник Т.А. , ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним рішення Черкаської міської ради , витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:
Описова частина.
Позиція сторін у справі . 

Позивач Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що рішенням Черкаської міської ради від 18.03.2021 «Про передачу у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (пункт 1 рішення).

Відповідно до пункту 2 вказаного рішення, передано громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га (кадастровий номер 7110136700:02:0003:0036) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з документацією із землеустрою та висновками управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування № 79307-з від 18.10.2019 та № 1-29/9204 від 13.02.2020 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7110136700:02:0003:0036) площею 0,1000 га наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, пов`язані із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій.

Згідно з Генеральним планом міста, затвердженим рішенням сесії Черкаської міської ради від 29.12.2011 № 3-505, вищезазначена земельна ділянка належить до території лікувальних закладів та санітарно-захисних зелених насаджень.

Відповідно до містобудівної документації «План зонування території міста Черкаси», затвердженої рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513, земельна ділянка належить до «Г-4» лікувальна зона; «С-6п» перспективна зона зелених насаджень в санітарно-захисних зонах.

У подальшому, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.06.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:0003:0036 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2393860571101, номер запису про право власності - 42678981).

Згідно наданої інформації щодо об`єкту земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.01.2023 № 10-23-0.2-259/2-23 та Державного земельного кадастру, на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:0003:0036 встановлені обмеження у використанні земельної ділянки, так як вона належить до зони особливого режиму забудови на площу 0,1000 га; охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду на площу 0,1000 га; зони охорони пам`ятки культурної спадщини на площу 0,1000 га; охоронної зони навколо інженерних комунікацій на площу 0,0024 га.

Вважає, що під час прийняття рішення Черкаською міською радою від 18.03.2021 № 4-707 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, учасник АТО)» допущено ряд порушень вимог земельного та містобудівного законодавства , а тому воно є незаконним у зв"язку з чим звертається до суду. 

Зокрема, з урахуванням наявних містобудівних обмежень щодо землекористування, пов`язаних із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій, спірна земельна ділянка на час прийняття зазначеного рішення не могла бути передана Черкаською міською радою ОСОБА_2 з метою будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки не відповідала чинній на той час містобудівній документації м. Черкаси, а саме Генеральному плану м. Черкаси, затвердженому рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 № 3-505 та Плану зонування території міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513.

Крім цього, рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2021 № 5-318 затверджено містобудівну документацію «Внесення змін до Генерального плану міста Черкаси (Актуалізація)». Однак, вказана актуалізація Генерального плану м. Черкаси щодо спірної земельної ділянки, на момент прийняття оскаржуваного рішення міської ради № 4-407 від 18.03.2021, проведена не була.

Також , з урахуванням внесених законодавчих змін, з 01.01.2019 за умови відсутності історико-архітектурного опорного плану будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі в тих, де визначені історичні ареали, є неможливим, протиправним, незаконним.

Листом Міністерства культури України від 26.04.2018 № 638 надані роз`яснення обласним державним адміністраціям щодо неможливості здійснення нового будівництва в населених пунктах, віднесених до Списку історичних населених місць України. Міністерством культури та інформаційної політики України на адреси обласних державних адміністрацій направлено рекомендаційний лист від 11.08.2020 № 9996/6.11.6 щодо необхідності додержання вимог статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших законодавчих вимог в частині розробки та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану як складової Генерального плану міста.

На виконання відповідного листа Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації надісланий лист від 21.09.2020 № 02/01-01-08/9295 до органів управління адміністративних одиниць, віднесених до історичних населених місць щодо вжиття відповідних заходів в межах компетенції із розробки та затвердження у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку історико-архітектурних опорних планів у складі генеральних планів історичних населених місць Черкаської області та лист до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації від 11.12.2020 № 22698/02/01-03-25 щодо вжиття відповідних заходів, а також листи Черкаської обласної державної адміністрації від 21.12.2021 № 23231/01/01-57 та від 17.02.2021 № 3558/01/01-56 до органів управління адміністративних одиниць, віднесених до історичних населених місць щодо вжиття відповідних заходів в межах компетенції із розробки та затвердження у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку історико-архітектурних опорних планів у складі генеральних планів історичних населених місць Черкаської області. 

Звертає увагу суду, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року № 580/7276/21 задоволено адміністративний позов заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах Міністерства культури та інформаційної політики України та Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, що полягає у не вчиненні дій спрямованих на замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного міста Черкаси; зобов`язання відповідача вжити заходів щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного міста Черкаси.

Вказане судове рішення набрало законної сили 14.09.2022 відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду по вказаній справі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 92 внесено зміни до пунктів 8, 9 Порядку № 318 та визначено, що проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з врахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану.

У разі не затвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обгрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. При цьому, установлено, що вимоги, зазначені в поточному абзаці, застосовуються до 01 січня 2019 року.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що з 01 січня 2019 року за умови відсутності історико-архітектурного опорного плану будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі в тих, в яких визначені історичні ареали, є неможливим.

Вказане рішення є преюдиційним до даних правовідносин, а оскільки ним констатовано, що за умови відсутності історико-архітектурного опорного плану будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт в населених місцях, в тому числі в тих, в яких визначені історичні ареали , є неможливим. 

За наведених доводів рішення Черкаської міської ради від 18.03.2021 року № 4-407 "Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 ( вільна земельна ділянка, учасник АТО ) підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Оскільки запис у Державному реєстрі на спірну земельну ділянку може бути перешкодою у реалізації речових прав державою в особі територіальної громади міста Черкаси , як власника землі, він підлягає до скасування. 

Просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 4-407 від 18.03.2021 "Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 ( вільна земельна ділянка, учасник АТО). Скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:0003:0036 площею 0,1000 га за ОСОБА_2 , державна реєстрація якого вчинена 22.06.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна -2393860571101, номер запису про право власності -42678981. Зобов"язати ОСОБА_2 повернути у комунальну власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 7110136700:02:0003:0036, яка розташована по АДРЕСА_1 . Стягнути судові витрати . 

У відзиві на позовону заяву представник Черкаської міської ради проти позову заперечував, зазначаючи наступне .

10 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до управління центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування від 13.02.2020 No 1-29/9204 надало висновок, в якому зазначено, що враховуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 580/1763/19 від 03.12.2019 року управління погоджує та вважає за можливе відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських і споруд (присадибна земельна ділянка) Крім того, зазначено що згідно з детальним планом територій між АДРЕСА_2 , Соснівська ( АДРЕСА_3 розробленого ФОП ОСОБА_4 та зватвердженого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.04.2016 року № 393 на вказаній земельній ділянці передбачено розміщення садибної житлової забудови. 

Зазначена прокурором постанова Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 580/1763/19 від 03.12.2019 року стосувалася саме визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 p. № 199 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 393 «Про затвердження детального плану території між вулицями Дахнівська, Соснівська ( АДРЕСА_3 ». Позов було задоволено, а тому на час прийняття рішення про надання ОСОБА_2 земельної ділянки детальний план території був діючим. 

Рішенням Черкаської міської ради від 18.03.2021 № 4-407( оскаржуване рішення) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_2 у власність для будівництва і обслуговування жилого і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га (кадастровий номер 7110136700:02:003:36).

У пункті 2.3 даного рішення зазначено, що згідно з висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування на земельну ділянку ОСОБА_5 , 2/3 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, а саме пов`язані із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій.

Пунктом 3 рішення визначено: що за основним цільовим призначенням земельну віднести до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ - 02.01).

В п. 4 зазначено що землекористувачу у зоні проходження інженерних комунікацій обмежене землекористування відповідно до діючих норм і правил, необхідно забезпечити безперешкодний допуск власників і експлуатаційних технічних служб для ремонту та експлуатації інженерних комунікацій.

Відповідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325080 07.03.2023 року державним реєстратором при державній реєстрації права приватної власності земельної ділянки під кадастровим номером 7110136700:02:003:36 за ОСОБА_2 одночасно були зареєстровані і зазначені вище обмеження землекористування.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.01.2023 року № 10-23-02-259/2-23 " Про надання інформації " повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:003:36 внесена до національної кадастрової системи 09.09.2016 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення ділянок , розробленої ОСОБА_6 . Також відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 зазначена земельна ділянка обліковувалась як забудовані землі( в розрізі угідь присадибна ділянка). 

Отже, навіть до прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка обліковувалась як землі для розміщення житлової та громаської забудови, з цільовим призначенням: 02.1 для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). 

Ввважає безпідставними доводи прокурора щодо наявних містобудівних обмежень та обтяжень на земельній ділянці, у зв"язку з чим Черкаська міська рада не мала права надавати земельну ділянку, оскільки такі обмеженння та обтяження не можуть свідчити про заборону використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а лише мають бути враховані при її цільовому використанні.

Звертає увагу суду, що прокурором не надано жодного доказу, що земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду та земель історико- культурного призначення. Рішення № 64 від 29.03.1991 року на яке посилається прокурор , прийняте на підставі Інструкції по організації зон охорони нерухомих пам"яток історії та культури СРСР № 33 від 24.01.1986 року та не має відношення до природоохоронного законодавства. Обмеження і обтяження на земельну ділянку в оспорюваному рішенні зазначені, а спірна земельна ділянка зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 325050033 від 07.03.2023 р. із визначеними обмеженнями щодо землекористування. 

Щодо відсутності історико-архітектурного опорного плану зазначає , що дійсно, відповідно до п.9 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 138 у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України проектна документація на нове будівництво, реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійсннюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обгрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. Вимоги, зазначені в пункті 9 застосовуються до 01 січня 2019 року. Проте, Черкаською міською радою 29.11.2011 року ухвалено рішення № 3-505 і відповідно до позитивного висновку державної експертизи № 00-0238-11, виданого підприємством «Спеціалізована Державна експертна організація Центральна служба Української Державної будівельної експертизи Української Державної будівельної експертизи» (ДП «Укрдержекспертиза») «Генеральний план м. Черкаси рекомендується до затвердження в установленому законодавством порядку» та у самому висновку зазначено , що при рішенні генерагльного плану був використаний «Історико-архітектурний опорний план та зони охорони пам`яток м. Черкаси в межах міста 19-початку 20ст. (між бул. Шевченка-вул. Ільїна). 

Так, в складі Генерального плану м. Черкаси наявна «Схема обмежень обумовлених Історико-архітектурним опорним планом». Графічна частина «Схема обмежень обумовлених історико-архітектурним опорним планом» знайшла своє відображення на Геопорталі містобудівного кадастру міста Черкаси у відповідному шарі «Історико-архітектурний опорний план». Дані Генерального плану міста Черкаси використовуються Черкаською міською радлою при наданні вихідних даних в ч астині вимог щодо дотримання законодавства про охорону культурної спадщини , в тому числі при виданні містобудівних обтяжень та обмежень. Проте в будь-якому випадку ОСОБА_2 не надавались дозвільні документи на нове будівництво , реконструкцію та/або капітальний ремонт на переданій йому земельній ділянці. Вказані положення Порядку стосуються містобудівного процесу, які регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а не земельних відносин з передання у власність та/або користування земельних ділянок, які регулюються Земельним кодексом України. Позовні вимоги прокурора є необгрунтованими та не підлягають до задоволення. 

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ситник Т.А. проти позову прокурора заперечував, подав відзив на позовну заяву в якому виклав наступні доводи.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.04.2016 року № 393 «Про затвердження детального плану території вулицями Дахнівська, Соснівська ( АДРЕСА_3 » затверджено детальний план території, який відносить спірну ділянку до земель садибної житлової забудови. Вказане підтверджується листом Управління планування та архітектури від 13.02.2020 № 1-29/9204, проєктом приватизації та іншими доказами.

Проте, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 199 набрання чинності детальним планом відтерміновано до затвердження нового генерального плану.
Однак, рішення № 199 не могло братися до уваги під час передачі земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки було скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі 580/1763/19.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.02.2020 № 172 «Про скасування рішення виконавчого комітету від 07.04.2016 №393» затверджений у 2016 році детальний план вже було не відтерміновано, а скасовано. Однак і це рішення не могло бути взято до уваги під час передачі земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки воно скасоване рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі № 580/871/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 року. 

В подальшому рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2021 затверджено оновлений Генеральний план м. Черкаси (внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація), який підтвердив статус ділянки як земель садибної житлової забудови , що залишається незмінним. Таким чином, на час передачі ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, на час звернення прокурора до суду і на даний час спірна ділянка відносилася і відноситься до земель житлової забудови, а не захисних насаджень чи земель природно-заповідного або історико-культурного призначення. Усе це свідчить про добросовісність дій ОСОБА_2 і Черкаської міської ради, яка передала йому цю ділянку як учаснику бойових дій.

Щодо доводів прокурора про знаходження земельної ділянки у заповідній території " Черкаські берегові схили" вкакзує, що на час прийняття Черкаською міською радою цього рішення, а саме 29.03.1991 року № 64 Закон України «Про охорону культурної спадщини», на який посилається прокурор, ще не був прийнятий, на той час діяв Закон Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» від 13.07.1978, який не містив визначення «заповідна територія» і не відносив це до об`єктів культурної спадщини. По своїй суті рішення виконкому 1991 року № 64 було декларативним про наміри, а не про оголошення якихось об`єктів або територій пам`ятками історії або культури. В той же час , чинний Закон України «Про охорону культурної спадщини» прийнято 08.06.2000 і він не міг регулювати правовідносини, які виникли у 1991 році, за виключенням випадків, які прямо встановлені цим законом.

Так, згідно з ч. 3 прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини" об"єкти, включені до списків ( переліків) пам"яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону i використання пам"яток історії та культури " визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону. На запити представника відповідача до центральних органів виконавчої влади було отримано відповідь що заповідна територія "Черкаські берегові схили" не була включена до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам"яток історії та культури " і відповідно не визнавалась пам"яткою. Аналіз рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 29.03.1991 № 64 про оголошення заповідною території «Черкаські берегові схили» дає підстави стверджувати що виконавчий комітет намагався цим рішенням встановити саме охоронну зону. Це рішення як на свою правову основу посилається на Інструкцію про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання і використання пам`яток історії та культури, затвердженої наказом Міністерства культури СРСР від 24.01.1983 № 33. Відповідно до змісту цієї інструкції, оголошення заповідною території «Черкаські берегові схили» могло набути статусу лише охоронної зони навколо скупчення об`єктів культурної спадщини, але не бути самостійним об`єктом. Однак, встановлений інструкцією порядок віднесення певних об`єктів до культурної спадщини і встановлення навколо них охоронюваної зони виконаний не був. За таких умов, вважає хибним ототожнення прокурором статусу пам`ятки історії та культури із статусом охоронюваних зон навколо таких пам`яток. З огляду на відсутність заповідної території «Черкаські берегові схили» у списку (переліках) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», виключається можливість застосування до цих правовідносин чинного Закону України «Про охорону культурної спадщини». Крім того, на даний час діє ніким не скасований, чинний і обов`язковий до виконання Генеральний план міста Черкаси, який відносить цю ділянку до земель громадської та житлової забудови забудови. Просить відмовити у задоволенні позову. 

Процесуальні дії суду. 

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ситника Т. А. провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. 

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року відновлено провадження у справі. 

Під час підготовчого судового засідання позивачем 20.01.2026 року подано заяву про зміну предмету позову, яка ухвалою від 10.02.2026 року прийнята до провадження. 

Ухвалою від 10 лютого 2026 року до участі у розгляді справи залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 . 

Ухвалою від 16 березня 2026 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. 

В судовому засіданні прокурор Святокум О.С. підтримав позов з урахуванням заяви про змін його предмету за наведених підстав, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 4-407 від 18.03.2021 року " Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка учасник АТО). Витребувати у ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:002:003:0036 площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 на користь територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. 

Представник Черкаської міської ради Слинько М.Г. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Ввважає позов прокурора необгрунтованим та просив відмовити у його задоволенні. Оспорюване рішення прийняте Черкаською міською радою в порядку, межах та у спосіб, визначений законодавством.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ситник Т.А. в судовому засіданні проти позову заперечував, позов ввважає безпідставним та таким, що не грунтується на вимогах законодавства. Просив врахувати доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву та відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог. 

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шкварко В.В. проти позову заперечувала, додатково пояснила, що спірна земельна ділянка як на момент передачі її ОСОБА_2 , так і на момент її придбання ОСОБА_3 належить до земель житлової забудови, а не захисних насаджень. Звертала увагу суду також і на те, що прокурором не надано доказів, що "Черкаські берегові схили " включені до Державного реєстру нерухомих пам"яток України або відповідних списків пам"яток історії та культури. Відтак, правові підстави вважати цю територію пам"яткою відсутні. Втручання у мирне володіння майном її довірителя не відповідає критерію законності, а позбавлення права власності без відповідної компенсацівї є не пропорційним. Просила відмовити у задоволенні позову. 

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини

Мотивувальна частина.
Встановлені судом обставини .

Статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ст. 5 ЦПК ) .

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Рішенням Черкаської міської ради №4-407 від 18.03.2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка , учасник АТО) » затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_7 . Передано громадянину ОСОБА_7 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га (кадастровий номер 7110136700:02:003:0036) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1 а.с. 49) . 

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2023 року № 325050033 - 22.06.2021 р. земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:02:003:0036 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 (т.1 а.с. 58-60) .

Одночасно з реєстрацією права приватної власності державним реєстратором зареєстровано наявність містобудівних обмежень та обтяжень землекористування, пов"язаних із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.11.2024 року ОСОБА_2 в особі представника передав у власність ( продав), а ОСОБА_8 прийняв у власність ( купив) земельну ділянку плошею 0,1000 га з кадастровим номером 7110136700:02:003:0036 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , вид цільового призначення земельної ділянки що відчуджується - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ( т.1 а.с. 146-147) . 

На даний час власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_8 . 

Зміст спірних правовідносин. Норми права застосовані судом.

Прокурор обгрунтовує позовні вимоги порушенням Черкаською міською радою при відведенні у приватну власність спірної земельної ділянки вимог статей 17,18,21, 25 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст. 83,186-1 ЗК України, якими визначено заборону на передачу із комунальної в приватну власність земель загального користування населених пунктів, наявність містобудівних обмежень та обтяжень, пов"язаних із розташуванням земельної ділянки в заповідній зоні " Черкаські берегові схили", невідповідності вимогам містобудівної документації м. Черкаси, а саме Генеральному плану м. Черкаси та без розроблення історико-архітектурного опорного плану м. Черкаси. 

Земля, водні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (статті 13, 14 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі (частини перша, друга статті 18, стаття 19 ЗК України).

Відповідно до статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно з пунктом а) частини четвертої статті83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Частиною другою статті 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 статті 10, пунктом 5 статті 16, статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради представляють інтереси територіальної громади та здійснюють повноваження власника майна.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

В судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до управління центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно із документацією із землеустрою та висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування № 79307-з від 18.10.2019 року та № 1-29/9204 від 13.02.2020 на вказану земельну ділянку наявні містобудівні обмеження щодо землекористування, пов`язані із пов`язані із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій.

За результатами проходження погоджувальної процедури, постійною комісією з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, реклами та комунальної власності на розгляд Черкаської міської ради було винесено проект рішення № 5499-8-з «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ( вільна земельна ділянка , учасник АТО) . 

У пункті 2.3 даного рішення зазначено, що згідно з висновком управіління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування на земельну ділянку ОСОБА_5 , 2/3 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, а саме пов`язані із розташуванням земельної ділянки в заповідній території «Черкаські берегові схили», пов`язані із реалізацією містобудівної документації (земельна ділянка належить до лікувальної зони «Г-4» та до зони зелених насаджень в санітарно-захисних зонах «С-6(С-6п)») та пов`язані із розміщенням частини земельної ділянки площею 0,0024 га в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій.

Пунктом 3 рішення визначено: що за основним цільовим призначенням земельну віднести до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ - 02.01).

В п. 4 зазначено що землекористувачу у зоні проходження інженерних комунікацій обмежене землекористування відповідно до діючих норм і правил, забезпечувати безперешкодний допуск власників і експлуатаційних технічних служб для ремонтута експлуатації інженерних комунікацій.

Крім того, Головное управління Держгеокадастру в Черкаській області листом від 20.01.2023 року № 10-23-02-259/2-23 " Про надання інформації" повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:02:003:0036  внесена до національної кадастрової системи 09.09.2016 на підставі проекту землеустрою щодо відведення ділянок , розробленої ОСОБА_6 . Також зазначено що відповіно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 зазначена земельна ділянка обліковувалась як забудовані землі( в розрізі угідь присадибна ділянка). 

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що що Черкаська міська рада передала у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови. 

При цьому, суд відхиляє доводи прокурора щодо наявних містобудівних обмежень та обтяжень на земельній ділянці, у зв"язку з чим Черкаська міська рада не мала права надавати земельну ділянку, оскільки такі обмеженння та обтяження не забороняють використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а лише мають бути враховані при її цільовому використанні.

Доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду та земель історико- культурного призначення, а тому не могла бути передана у приватну власність, суду не надано. 

Щодо відсутності історико-архітектурного опорного плану, як підставу для прийняття рішення про відмову у наданні земельної ділянки у власність , суд зазначає наступне. 

Відповідно до п.9 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 138 у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України проектна документація на нове будівництво, реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійсннюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обгрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. Вимоги, зазначені в пункті 9 застосовуються до 01 січня 2019 року. 

Проте, Черкаською міською радою 29.11.2011 року ухвалено рішення № 3-505 і відповідно до позитивного висновку державної експертизи № 00-0238-11, виданого підприємством «Спеціалізована Державна експертна організація Центральна служба Української Державної будівельної експертизи Української Державної будівельної експертизи» (ДП «Укрдержекспертиза») «Генеральний план м. Черкаси рекомендується до затвердження в установленому законодавством порядку». У самому висновку зазначено , що при затвердженні Генерального плану був використаний «Історико-архітектурний опорний план та зони охорони пам`яток м. Черкаси в межах міста 19-початку 20ст. (між бул. Шевченка-вул. Ільїна). 

У складі Генерального плану м. Черкаси наявна «Схема обмежень обумовлених Історико- архітектурним опорним планом». Графічна частина «Схема обмежень обумовлених історико-архітектурним опорним планом» знайшла своє відображення на Геопорталі містобудівного кадастру міста Черкаси у відповідному шарі «Історико-архітектурний опорний план». Дані Генерального плану міста Черкаси використовуються Черкаською міською радою при наданні вихідних даних в частині вимог щодо дотримання законодавства про охорону культурної спадщини, в тому числі при виданні містобудівних обтяжень та обмежень. 

За обставинами даної справи, відповідачу ОСОБА_2 не надавались дозвільні документи на нове будівництво, реконструкцію та/або капітальний ремонт на переданій йому у власність земельній ділянці. А вказані прокурором положення Порядку стосуються містобудівного процесу, які регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а не земельних відносин з передання у власність та/або користування земельних ділянок, які регулюються Земельним кодексом України.

Більше того, Департамент культури та взаємозв"язків з громадкістю Черкаської обласної державної адміністрації погодив ОСОБА_2 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , зазначивши, що земельна ділянка знаходиться за межами пам"яток археології та їх охоронних зон. ( т.1 а.с. 187).

Що стосується доводів прокурора щодо невідповідності цільового призначення земельної ділянки Генеральному плану міста Черкаси. 

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.04.2016 року № 393 «Про затвердження детального плану території між вулицями Дахнівська, Соснівська ( АДРЕСА_3 » затверджено детальний план території, який відносить спірну ділянку до земель садибної житлової забудови ( т.1 а.с. 165-167) .

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 199 набрання чинності детальним планом відтерміновано до затвердження нового Генерального плану міста. Зазначене рішення було предметом судового оскарження та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі 580/1763/19.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.02.2020 № 172 «Про скасування рішення виконавчого комітету від 07.04.2016 №393 затверджений у 2016 році детальний план був скасований (т.1 а.с. 168) . За результатами судового оскарження зазначене рішення скасоване Черкаським окружним адміністративним судом ( рішення від від 28.07.2020 у справі № 580/871/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 року) 

Надалі, рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2021 затверджено оновлений генеральний план м. Черкаси (внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація), який підтвердив віднесення спірної земельної ділянки до земель садибної житлової забудови. 

Таким чином, на час передачі ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, на час звернення прокурора до суду і на даний час спірна земельна ділянка відносилася і відноситься до земель житлової забудови, а не захисних насаджень чи земель природно-заповідного або історико-культурного призначення.

Частиною 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 12 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, саме Черкаська міська рада приймає рішення про передачу земельних ділянок фізичним та юридичним особам з метою приватизації в межах норм визначених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути у нього витребуване.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконного, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а ст. 388 ЦК України встановлено право власника на витребування майна від добросовісного набувача, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України" щодо посилення захисту прав добросовісного набувача " від 12.03.2025 року внесено зміни до ЦК України, зокрема ч.2 доповнена наступним змістом "якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялись будь- які дії , спрямовані на відудження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб"єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі ст. ст. 387 і 388 цього Кодексу ".

Порушене право держави та територіальної громади підлягає захист шляхом застосування положень ч.1 ст.391 ЦК України та підставі ст.387 ЦК України, що в свою чергу кореспондується з ч. 2 ст. 391 ЦК України. 

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час вчинення реєстраційних дій державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

За встановленими обставинами справи, державна реєстрація права власності як за відповідачем ОСОБА_2 так і в подальшому за відповідачем ОСОБА_3 , на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (кадастровий номер земельної ділянки 7110136700:02:0003:0036 за адресою АДРЕСА_1 відбулася згідно законодавства України, та не порушує інтереси ні позивача, ні Черкаської міської ради.

Таким чином, в судовому засіданні з достовіврністю в становлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером7110136700:02:0003:0036 відноситься до території садибної житлової забудови, на якій можливо здійснювати будівництво житлового будинку, а тому надання її у власність відбулося правомірно. У зв"язку з чим, відсутні правові підстави для витребування її у добросовісного набувача. 

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на спростування презумпції добросовісного набувача прокурором не надано. 

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд не вбачає порушення прав та інтересів прокурора та Черкаської міської ради ради, як розпорядника земель територіальної громади. За таких обставин суд вважає, що зазначене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно покласти на позивача. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 12, 13, 18, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 16, 182, 328, 387, 388 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним рішення Черкаської міської ради, витребування земельної ділянки - відмовити. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя:           С.Є. Токова

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.