Справа № 372/3529/26 
Провадження № 1-кп-335/26

В И Р О К
іменем України

11 серпня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025111230001813  від 03.10.2025 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

02 жовтня 2025, близько 19 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Subaru Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою «Р-01», сполученням «Київ-Обухів», у напрямку від м. Обухів до м. Київ, в межах нерегульованого перехрестя з вулицею Рудиківська в селищі Козин Обухівського району Київської області, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та в порушення вимог пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху, згідно з яким «водієві забороняється» б) перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31», рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості «90 км/год» на даному відрізку автодороги, та в порушення вимог пункту 10.1. ПДР України, яким передбачено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», змінив напрямок руху ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у межах вищевказаного нерегульованого перехрестя, здійснюючи маневр лівого повороту з вул. Рудиківська у напрямку до міста Обухів.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому грудного кінця правої ключиці. Дане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, пасажир даного автомобіля - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому виростка потиличної кістки справа, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння та перелом 4-7 ребер зліва, перелом поперечних відростків L1, L4 праворуч, які мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, та пасажир автомобіля марки «Subaru Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_1 – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів 8,9 ребер зліва без зміщення уламків, 10,11 ребер зі зміщенням уламків, компресійний перелом передньо - крайньої поверхні тіла 11-го грудного хребця. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.
Грубе порушення водієм ОСОБА_4 , пунктів 2.3 б), 10.1 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , та заподіянні потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим та заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження. 
11.08.2026 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладено угоду про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням потерпілим шкоду, працює водієм, його дохід є єдиним джерелом утримання сім`ї, раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 погоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та призначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні.
Потерпіла ОСОБА_6 також підтримала доцільність укладеної угоди про визнання винуватості. 
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились. До суду надійшла заява від їх представника ОСОБА_9 , у якій він просив розглянути справу без участі потерпілих та вказав, що останні не заперечують щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укалденої між прокурором та обвинуваченим.
Усі потерпілі надали письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, які додані до угоди. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 11.08.2026 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, враховує: особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, повністю відшкодував завдані збитки потерпілим, погоджується на призначення покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз. 
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ: 

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 серпня 2026 у кримінальному провадженні № 12025111230001813  від 03.10.2025 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 10 028 грн 50 коп. 
Речові докази: автомобіль «Subaru Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити власнику, оптичний диск СD-R залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом, а також, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя | ОСОБА_1