Справа № 761/1464/26
Провадження № 3/761/1087/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович, за участі: захисника: адвоката Несвєтова В.Г., інспектора 1 взводу 7 роти 3 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Беляка Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Із протоколу про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2025р. вбачається, що того ж дня о 12 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 у м. Києві, по вул. Дегтярівській, буд. 49Г, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя, звужені зіниці очей які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив суд закрити провадження за відсутності події та складу в його діях адміністративного правопорушення, зазначив що в нього наявні неприязні стосунки з правоохоронними органами, та ним було здійснено огляд в приватному медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, результат - негативний.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Несвєтов В.Г. просив суд закрити провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того зазначив, що з боку правоохоронних органів має місце переслідування щодо його підзахисного. 
В судовому засіданні інспектор патрульної поліції Беляк Д.О. повідомив, що ним складався протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537656 від 11 грудня 2025р. відносно водія ОСОБА_1 . Зазначений транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», під час спілкування із ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. В подальшому поліцейським було запропоновано водію пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння на що водій відмовився, після чого було прийнято рішення про складання адміністративного протоколу, у зв`язку з недотриманням п.2.5 Правил дорожнього руху України, за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також повідомив, що на водія вказаного транспортного засобу неодноразово складались матеріали за ст. 130 КУпАП. 
Крім того, в судовому засіданні поліцейський на запитання сторони захисту з приводу спілкування із водієм, визнав, що його форма спілкування була не зовсім коректною по відношенню до водія ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що в ході розмови із ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки були виявлені такі ознаки, як тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя, звужені зіниці очей які не реагують на світло.
При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`ягніння в медичному закладі категорично відмовився, при цьому, працівниками поліції йому роз`яснювались наслідки такої відмови. Разом з тим в матеріалах справи про адміністративне правопорушення також міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 , з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від проходження якого останній також відмовився.
Доводи ОСОБА_1 щодо можливого факту переслідування з боку правоохоронних органів спростовуються відповіддю Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві, щодо не підтвердження обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень у діях окремих службових осіб патрульної поліції, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Судом були досліджені матеріали справи, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2025р. серія ЕПР1 №537656 відповідно до якого встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення;
- направлення на огляд;
- відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських з місце вчинення правопорушення.
Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи сторони захисту, що водій ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою з приватного медичного закладу, судом оцінюється критично, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, було складено за не дотриманням водієм саме п.2.5 ПДР України, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, а не у зв`язку, з порушенням водієм п. 2.9 «а») ПДР України. 
Так, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь вини.
Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
На підставі викладеного, вважаю, що з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 буде необхідним та достатнім застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У порядку, визначеному ст. 40^1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665, 60 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності, за вчинення вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,0 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. на користь держави.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. 
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: