ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11987/25 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., 
суддів: Епель О.В., Аліменка В.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (головуючий суддя в 1-й інстанції - Жукова Є.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 08 років 09 місяці 01 день, здобутої позивачем під час проходження служби у податковій міліції, підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, до вислуги років;
-визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції з 15 грудня 1999 року по 03 жовтня 2005 року та з 12 травня 2008 року по 11 вересня 2009 року колишньому підполковнику поліції ОСОБА_1 у розмірі 07 років 01 місяць 17 дні в календарному обчисленні;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до вислуги років, який дає право на призначення пенсії за вислугу років період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999 у кількості 2 роки 04 місяці 27 днів у пільговому обчисленні відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати позивачу до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, пенсії за вислугу років період проходження ним служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 по справі № 640/20375/19 та наказу Департаменту захисту економіки № 13 о/с від 25.06.2021;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років ОСОБА_1 та виплатити всі суми грошового забезпечення з урахуванням періоду проходження ним служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005,12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів та перерахувати кількість днів його щорічної відпустки відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію»;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити позивачу перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016) до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів на пільгових умовах;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити позивачу перерахунок відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів та встановити і виплатити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;
-зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві всі документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016, чинній на час звільнення Позивача зі служби), з урахуванням загальної (календарної) вислуги років у кількості 26 років 05 місяців 17 днів;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві після отриманих документів від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в т.ч. із зарахованою ОСОБА_1 пільговою вислугою років в загальній кількості 08 років 09 місяців 01 днів, здобутої ним під час навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999, проходження служби в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005,12.05.2008 по 11.09.2009 та проходження служби в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015, до календарної вислуги років, - призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю в нього необхідного розміру вислуги років на момент звільнення зі служби у кількості 26 років 05 місяців 17 днів відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016).
В обґрунтування позову зазначив, що з 09.04.2020 звільнений зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» .
29.01.2025 позивач звернувся до департаменту з заявою про підготовку та подання до пенсійного органу документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення мав достатню вислугу років - 26 років 05 місяців 17 днів.
Проте, відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на відсутність необхідної вислуги років, а також не зарахувавши до стажу роботи в поліції службу позивача в органах податкової міліції у період з 15.12.1999 по 03.10.2005 та з 12.05.2008 по 11.09.2009, та період навчання.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, виражені в не зарахуванні вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 08 років 09 місяці 01 день, здобутої ОСОБА_1 під час проходження служби у податковій міліції, підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, до вислуги років.
Визнано протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, виражені в не зарахуванні до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції з 15 грудня 1999 року по 03 жовтня 2005 року та з 12 травня 2008 року по 11 вересня 2009 року колишньому підполковнику поліції ОСОБА_1 у розмірі 07 років 01 місяць 17 дні в календарному обчисленні.
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, який дає право на призначення пенсії за вислугу років період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999 у кількості 2 роки 04 місяці 27 днів у пільговому обчисленні відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, пенсії за вислугу років період проходження ним служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 по справі № 640/20375/19 та наказу Департаменту захисту економіки № 13 о/с від 25.06.2021.
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років ОСОБА_1 та виплатити всі суми грошового забезпечення з урахуванням періоду проходження ним служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів та перерахувати кількість днів його щорічної відпустки відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016) до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів на пільгових умовах.
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 перерахунок відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів та встановити і виплатити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років.
Зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві всі документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016, чинній на час звільнення Позивача зі служби), з урахуванням загальної (календарної) вислуги років у кількості 26 років 05 місяців 17 днів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 7267,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Оскільки у позивача на дату звільнення зі служби в поліції була відсутня мінімально визначена календарна вислуга років для набуття права на призначення пенсії, у Департаменту були відсутні підстави зазначати в наказі календарну вислугу років для призначення пенсії, вказаний наказ про звільнення позивача є актом індивідуальної дії. У встановленому порядку наказ Департаменту від 07.04.2020 № 95 о/с «По особовому складу» позивачем, в частині зазначення календарної вислуги років, не оскаржується, а отже і підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Закон № 2262-ХІІ та Постанова № 393 не містять жодної норми, що передбачає призначення пенсії за вислугу років, обчисленої на пільгових умовах та зарахування пільгової вислуги до календарної, натомість положеннями зазначеними у нормах вищевказаного законодавства чітко передбачено призначення пенсії за вислугу років особам, які на день звільнення мають вислугу 24 календарних років 6 місяців і більше. 
Крім цього, в Законі № 2262-ХІІ і Постанові № 393 визначено виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років, а позивач на дату звільнення мав календарну вислугу років 10 років 06 місяців 28 днів, що підтверджується наказом Департаменту від 07.04.2020 № 95 о/с «По особовому складу» та послужним списком позивача, а відтак у Департамента відсутні законні підстави для зарахування ОСОБА_1 пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.
Законодавством визначено, що до вислуги років зараховується служба в податковій міліції, однак зазначення Департаментом у наказі про звільнення позивача зі служби в поліції вислуги років для призначення пенсії здійснюється за настання певних умов наявності у позивача необхідної календарної мінімально визначеної Законом № 2262-XII вислуги років.
Служба в органах податкової міліції у період з 15.12.1999 по 03.10.2005 та з 12.05.2008 по 11.09.2009 не може бути зарахована позивачу до стажу служби в поліції відповідно до статті 78 Закону № 580.
Крім того, спірні правовідносини щодо оформлення документів та підготовки подання для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII між позивачем та Департаментом відсутні, оскільки Департамент відповідно до чинного законодавства, не уповноважений оформляти документи та готувати подання, а лише за запитом спеціального уповноваженого органу Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України готує розрахунки вислуги років та інші документи щодо осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262- XII.
Позивачем та відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали справи №320/11987/25 з Київського окружного адміністративного суду.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження, строк розгляду справи продовжено.
Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2026 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають у провадженні судді Кучми А.Ю., через тривалу відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2026 року справу №320/11987/25 прийнято до провадження судді-доповідача Компанієць І.Д.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , підполковник поліції, працював на посаді старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) 2-го управління (протидії організованим формам злочинності в органах державної влади) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
09.04.2020 позивача відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено із займаної посади та служби в поліції згідно наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 95 о/с від 07.04.2020.
29.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України із заявою про призначення пенсії за вислугу років та проханням підготувати та подати усі необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за вислугу років.
Листом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 28.02.20245 № 26884/04-2025 позивачу повідомлено, що для набуття права на призначення пенсії за вислугу років ураховується саме календарна вислуга років, якої позивач в мінімальному календарному обчисленні не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років він не набув, що унеможливлює оформлення документів та направлення їх до пенсійного органу для призначення пенсії з вислугу років.
Як свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.03.2025 № 10020-6274/К-02/8-2600/25, до Головного управління документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 , від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не надходили.
З 01.09.1994 по 25.06.1999 ОСОБА_1 проходив навчання в Національному аграрному університеті та отримав звання лейтенант на підставі наказу МО України від 19.06.1999 № 311.
Після навчання (в загальній кількості 04 роки 09 місяці 25 днів) ОСОБА_1 зайняв посаду оперуповноваженого оперативного відділу головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у Ленінградському районі міста Києва та наказом ДПА України № 1233-о від 30.12.1999 присвоєно звання лейтенант податкової міліції із зарахуванням в кадри ПМ ДПА України.
З 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 позивач проходив службу в підрозділах податкової міліції на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, що підтверджується витягом із послужного списку архівної особової справи від 06.01.2025.
З 11.09.2009 по 09.04.2020 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ (Національної поліції України), що підтверджується доданою копією витягу із послужного списку архівної особової справи від 06.01.2025.
Відповідно до наказу про звільнення ОСОБА_1 від 07.04.2020 №95 о/с станом на час звільнення стаж роботи в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 10 років 06 місяців 28 днів, час служби в податковій міліції - 07 років 01 місяць 17 днів, вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 17 років 08 місяців 15 днів, вислуга років на пільгових умовах - 02 роки 09 місяців 14 днів.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що служба позивача в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, відповідно до Закону №2262, постанови КМУ №393 половина строку навчання у цивільному вищому навчальному закладі до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду додатково зараховується до вислуги років.
Постанова №393 передбачає пільгове зарахування вислуги років, тому відповідач протиправно відмовив позивачу у підготовці документів до пенсійного органу для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо зарахування до стажу служби в поліції періодів проходження служби в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005 та з 12.05.2008 по 11.09.2009 в календарному обчисленні 07 років 01 місяць 17 днів. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтями 1, 2 Закону №580 Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
На підставі частини першої статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини першої статті 78 Закону №580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580 до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 5 липня 2012 року №5083-VI, який набрав чинності з 12 серпня 2012 року та діяв до 21.09.2021 року, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 (Податкова міліція).
Пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Відповідно до пункту 348.2 статті 348 ПК України завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Згідно з пунктом 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
На підставі пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Відповідно до статті 19 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року №509-XII (далі - Закон №509), який був чинний до внесення змін до Податкового кодексу України), податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів; запобігання корупції в органах державної податкової служби та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Статтею 21 Закону №509, яка визначала повноваження податкової міліції, встановлено, що податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про злочини і правопорушення, віднесені до її компетенції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; здійснює відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, а також проводить дізнання та досудове (попереднє) слідство в межах своєї компетенції, вживає заходів до відшкодування заподіяних державі збитків; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень у сфері оподаткування, вживає заходів до їх усунення; забезпечує безпеку діяльності органів державної податкової служби та їх працівників, а також захист працівників від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням ними службових обов`язків; запобігає корупції та іншим службовим порушенням серед працівників державної податкової служби; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень податкового законодавства, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону №509 особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Згідно зі статтею 26 Закону №509 держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".
Проходження служби особами начальницького складу податкової міліції у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, передбачалося також частиною першою статті 24 Закону №509.
За змістом частини першої у взаємозв`язку з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Водночас, статями 353, 356 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ; на них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
07 жовтня 2020 року Верховний Суд ухвалив постанову в справі №826/16143/18 за схожих фактичних обставин справи і правового регулювання спірних відносин.
Так, проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, Верховний Суд дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
В контексті спірних правовідносин Верховний Суд виснував, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової міліції прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20, від 11 листопада 2021 року у справі №280/1546/21, від 02 червня 2022 у справі №280/8419/20, від 22 грудня 2022 року у справі №380/8659/20.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що періоди служби позивача в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, з 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів прирівнюються до стажу служби в поліції, а отже мають зараховуватись до стажу служби (роботи) в поліції, що дає право на встановлення доплати за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Суд не приймає доводи апелянта, що служба в податковій міліції не передбачена вичерпним переліком, визначеним статтею 78 Закону №580-VIII, оскільки ці доводи ґрунтуються на формальному тлумаченні цієї норми апелянтом, без урахування системного зв`язку із законодавством, яке регулювало правовий статус податкової міліції та прямо прирівнювало порядок проходження служби в ній до служби в органах внутрішніх справ.
Щодо зарахування до вислуги років періоду навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999 у кількості 02 роки 04 місяці 27 днів відповідно до ч.2 ст.17 Закону №2262, а також періодів служби позивача в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, з 12.05.2008 по 11.09.2009.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Нормами статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань.
Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам (…), зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Згідно з пунктом «б» частини першої статті 17 Закону №2262 (…) іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Отже, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, служба в поліції, податковій міліції, в органах внутрішніх справ.
На підставі частини другої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Таким чином, половина строку навчання, після закінчення якого присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, зараховується до вислуги років, зокрема, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції. 
Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - постанова №393).
Згідно з пунктом 1 Постанови №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються: (…) на посадах рядового і начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду; (…) служба в Національній поліції.;
Пунктом 2 постанови №393 визначено, що до вислуги років поліцейським (…) під час призначення пенсії згідно з п. «а ст. 12 вказаного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на (…) службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції (…) або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Верховний Суд в постанові від 22.01.2020 у справі №200/5111/19 виснував, що визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.
Як свідчать матеріали справи з 01.09.1994 по 25.06.1999 ОСОБА_1 проходив навчання в Національному аграрному університеті та отримав звання лейтенант на підставі наказу МО України від 19.06.1999 № 311. Після навчання зайняв посаду оперуповноваженого оперативного відділу головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у Ленінградському районі міста Києва, наказом ДПА України № 1233-о від 30.12.1999 йому присвоєно звання лейтенант податкової міліції із зарахуванням в кадри ПМ ДПА України.
Отже, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії період навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999 із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто 02 роки 04 місяці 27 днів, а також зарахувати до вислуги років позивача для призначення пенсії періоди його служби в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, з 12.05.2008 по 11.09.2009.
Щодо визначення відповідачу обов`язку підготувати та подати до ГУ ПФУ в м. Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262, п.3 постанови КМУ №393 в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби, з урахуванням пільгового обчислення вислуги років позивача за час служби в податковій міліції суд зазначає наступне.
На час звільнення позивача зі служби (09 квітня 2020 року) діяла редакція пункту 3 Порядку № 393, яка визначала види служби, які зараховуються на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років.
Проте, в Порядку №393 не визначалася служба в податковій міліції як така, що зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої Наказом ДПА України від 15.05.2008 №313 (далі - Інструкція в редакції, чинній на час служби позивача) обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції.
Отже, у спірній період служби позивача в податковій міліції періоди служби в податковій міліції для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції підлягали зарахуванню в календарному, а не в пільговому обчисленні.
Суд не приймає посилання позивача на підпункт «г» пункту 3 постанови №393 (в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби 09.04.2020), відповідно до якого до вислуги роківдля призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (зокрема, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським), зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони, - оскільки зазначені норми не є застосовними до характеру служби позивача в податковій міліції в періоди з 15.12.1999 по 03.10.2005, з 12.05.2008 по 11.09.2009.
Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», яка набрала чинності 19.02.2022 до Порядку № 393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок № 393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови».
Пункт 3 Порядку № 393 (у редакції Постанови № 119) визначав, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Пункт 3 Порядку № 393 (у редакції Постанови № 119) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.
Отже, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон № 2262-XII, так і Порядок № 393 (у редакції Постанови № 119) виникнення права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.
Розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, суд бере до уваги, що різні аспекти дії закону у часі неодноразово досліджувалися Конституційним Судом України.
Зокрема, у рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).
Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.
Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (у цій справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.
Постанову № 119 прийнято Кабінетом Міністрів України на реалізацію своїх повноважень та після прийняття такої постанови і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Так, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Тобто постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.
З огляду на наведене, суд вважає правильним підхід, відповідно до якого умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності Постанови № 119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в численних постановах: від 10 грудня 2024 року у справі №520/5695/23, від 15 січня 2024 року у справі № 240/22910/22, від 23 грудня 2024 року у справі № 580/3058/24, від 24 грудня 2024 року у справі № 280/1070/24, від 14 травня 2025 року у справі №120/10332/23, від 20 квітня 2026 року у справі №460/1349/24.
Визначальним у цій справі є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії.
За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню правове регулювання, чинне на момент звернення позивача до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з заявою про підготовку та подання до пенсійного органу документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (29 січня 2025 року), яке передбачає обчислення вислуги років для призначення пенсії виключно у календарному обчисленні.
Враховуючи те, що позивач звернувся із заявами про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII у січні 2025 року, тобто після набрання чинності Постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними.
Крім того, враховуючи, що позивач звільнився зі служби в поліції 09 квітня 2020 року і на день звільнення мав календарну вислугу років 20 років 00 місяців 12 днів (в податковій поліції з 15.12.1999 по 03.10.2005 та з 12.05.2008 по 11.09.2009 (07 років 01 місяць 17 днів), в органах внутрішніх справ з 11.09.2009 по 06.11.2015 (06 років 01 місяць 26 днів), в Національній поліції з 07.11.2015 по 09.04.2020 (04 роки 05 місяців 02 дні), навчання з 01.09.1994 по 25.06.1999 (02 роки 04 місяці 27 днів)), - замість необхідних 24 календарних роки 06 місяців і більше, отже, у відповідача відсутні підстави для підготовки документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років, та направлення цих документів до органу, що призначає пенсію.
Таким чином, висновок суду першої інстанції у цій частині про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років із врахуванням пільгового обчислення вислуги років не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не відповідають усталеній практиці Верховного Суду.
Надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) з урахуванням періоди служби в податковій міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, з 12.05.2008 по 11.09.2009, суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від первісної вимоги щодо зарахування зазначеного періоду до служби в поліції.
Відповідно, до моменту здійснення перерахунку стажу служби в поліції у відповідача не виникає обов`язку здійснювати перерахунок грошового забезпечення та виплати заборгованості за наслідками такого перерахунку.
Отже, спір щодо перерахунку грошового забезпечення та компенсації з урахуванням періодів роботи в податковій міліції між сторонами ще не виник.
За відсутності ж спору відсутні й підстави для судового реагування, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Тобто, захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) з урахуванням періоди служби в податковій міліції відсутні через їх передчасність.
Щодо зарахування періоду служби в податковій міліції в пільговому обчисленні для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. 
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, визначено, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону №580-VIII.
Аналіз наведених норм свідчить, що визначення стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано спеціальними нормами Закону №580-VIII і не передбачає застосування інших нормативно-правових актів поза межами встановленого цим Законом переліку.
Оцінюючи твердження позивача, з яким погодився суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, про необхідність врахування періодів служби в податковій міліції до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки на підставі положень Порядку № 393 в пільговому обчисленні, суд звертає увагу на наступне.
Верховний Суд у постановах від 26 жовтня 2023 року у справі №140/7147/20, від 23 травня 2024 року у справі № 640/30284/20, посилаючись, зокрема, на позицію, викладену у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №320/12166/20, дійшов висновку, що питання обчислення стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано виключно положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, тоді як положення пунктів 1, 3 Порядку № 393 не регулюють таких правовідносин.
При цьому Верховний Суд наголосив, що Порядок № 393 прийнятий на виконання Закону №2262-XII та визначає правила обчислення вислуги років виключно для цілей призначення пенсії за вислугу років, а не для визначення стажу служби в поліції під час її проходження.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 19 листопада 2019 року у справі №520/903/19, від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, від 22 липня 2020 року у справі №520/5960/19, від 13 серпня 2020 року у справі №820/6656/16 та від 15 грудня 2021 року у справі №520/11545/19, у яких Суд послідовно виходив з того, що положення Порядку №393 можуть застосовуватися виключно при вирішенні питань пенсійного забезпечення, але не при обчисленні стажу служби в поліції для цілей нарахування надбавок та визначення тривалості відпусток.
З огляду на вищевикладене, пільгове обчислення вислуги років не підлягає застосуванню при визначенні стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, оскільки таке обчислення передбачене виключно для цілей визначення розміру пенсії після її призначення.
Таким чином, стаж служби в податковій міліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, визначається виключно відповідно до положень статті 78 Закону № 580-VIII і не передбачає застосування норм Порядку № 393, який регулює питання пенсійного забезпечення. 
Застосування норм, що регулюють пенсійне забезпечення, до правовідносин, пов`язаних із проходженням служби в поліції, є неприпустимим, а правильне вирішення спорів щодо призначення пенсії відповідним особам потребує розмежування правового значення календарної та пільгової вислуги років залежно від мети їх обчислення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права. За таких обставин суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування судового рішення в частині, якою відповідача зобов`язано зарахувати пільгову вислугу років до календарної вислуги років з метою набуття права на призначення пенсії за вислугу років, а також в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) з урахуванням періоди служби в податковій міліції, зобов`язання направити до пенсійного органу документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років, - з прийняттям у цій частині постанови про відмову в задоволенні позову. 
В іншій частині щодо зарахування періоду служби позивача в органах податкової міліції до стажу служби в поліції та до вислуги років для призначення пенсії, а також половини періоду навчання до вислуги років, - рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду в цій частині відсутні.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду першої інстанції з цим позовом позивач сплатив 8478,40 грн (7 вимог немайнового характеру (0,4 х 3028 грн (прожитковий мінімуму для працездатних осіб на 2025 рік)) (а.с.30, том 1).
Суд першої інстанції задовольнив 6 вимог та стягнув на користь позивача судовий збір в розмірі 7267,20 грн (1211,20 грн х 6).
Після апеляційного перегляду справи, в зв`язку зі скасуванням та відмовою в задоволенні частини позовних вимог (4 вимог), підлягає зміні розподіл судових витрат по справі: необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (за 2 позовні вимоги, які підлягають задоволенню: 1211,20 грн х 2)
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №320/11987/25 - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №320/11987/25 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України:
- про визнання протиправними дій щодо не зарахування вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 08 років 09 місяці 01 день, здобутої під час проходження служби у податковій міліції, підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю, до вислуги років;
- зобов`язання здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та виплатити всі суми грошового забезпечення з урахуванням періоду проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 07 років 01 місяць 17 днів та перерахувати кількість днів щорічної відпустки відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію»;
- зобов`язання здійснити перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016) до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів на пільгових умовах;
- зобов`язання здійснити перерахунок відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди проходження служби на посадах підрозділів податкової міліції з 15.12.1999 по 03.10.2005, 12.05.2008 по 11.09.2009 у загальній кількості 03 років 06 місяців 26 днів, в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з 11.09.2009 по 09.04.2015 у загальній кількості 02 роки 09 місяців 14 днів та встановити і виплатити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;
- зобов`язання підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві всі документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016, чинній на час звільнення Позивача зі служби), з урахуванням загальної (календарної) вислуги років у кількості 26 років 05 місяців 17 днів.
В цій частині ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.
Абзац одинадцятий резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №320/11987/25 викласти в наступній редакції:
«Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №320/11987/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 22 липня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 22 липня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді В.О. Аліменко

О.В. Епель