Справа № 463/5975/26
Провадження № 2/463/2380/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

07 вересня 2026 року місто Львів

Личаківський районний суд міста Львова в складі: головуючої судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судового засідання Гусак К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором № 2555182 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 07.09.2025 року в розмірі 73 389,99 грн. та понесені судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 07 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». 
Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 20 500,00 грн на умовах, визначених Договором, а відповідач зобов`язався отримати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з пунктом 1.1 Договору позивач надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач зобов`язався повернути їх та сплатити проценти за користування кредитом. Істотними умовами Кредитного договору сторони визначили: суму кредиту - 20 500,00 грн (пункт 1.2 Договору); строк кредиту - 360 днів (пункт 1.3 Договору).
Відповідно до пункту 1.4 Договору періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 30 днів. Детальні строки (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку № 1 до Договору.
Зазначає, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 73 389,99 грн, яка, згідно з розрахунком позивача, складається з: 20 499,99 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту); 42 640,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 10 250,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву.
Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2026 року головуючою суддею у справі визначено суддю Ціпивко І.І.
На запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача 25 червня 2026 року отримано відповідь, згідно з якою встановлено зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою судді Личаківського районного суду міста Львова від 25.06.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 22.07.2026 року. 
Протокольною ухвалою від 22.07.2026 року відкладено розгляд справи на 12.08.2026 року у зв`язку з неявкою відповідача.
Протокольною ухвалою від 12.08.2026 року відкладено розгляд справи на 07.09.2026 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом за результатом дослідження доказів сторони позивача, які прикріплені в електронній формі в системі документообігу суду «Д-3» встановлено, що 07 вересня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до п.1.1 договору товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплати проценти за користуванням ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно п.п.1.2, 1.3, 1.4 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20 500 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до п.1.7.1 Денна процетна ставка за весь строк кредитування кредитом становить 1% в день.
Згідно п. 1.10.1 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 111 320,00 грн.
Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Згідно п.2.2 договору, Дати надання кредиту 07.09.2025 року або 08.09.2025 року.
Розділом 3 Договору сторони узгодили порядок обчислення (нарахування), економічну сутність та базу розрахунку процентів, порядок зміни процентів.
Згідно із п. 4.4. Договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Даний договір ОСОБА_1 підписав 07 вересня 2026 року за допомогою електронного підпису K343.
Додатком № 1 до Договору є Графік платежів, відповідно до якого у разі невиконання Споживачем умов Договору для отримання зниженої процентної ставки розмір процентів за відповідний період перераховується за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим перший платіж зі сплати процентів становитиме 6 150,00 грн, загальна сума платежів за розрахунковий період - 111 320,00 грн, загальна сума процентів за користування кредитом - 87 120,00 грн, реальна річна процентна ставка - 3960,63 % річних, а загальна вартість кредиту - 111 320,00 грн.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Селфі Кредит», ОСОБА_1 , з яким 07 вересня 2025 року укладено договір № 2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», пройшов ідентифікацію шляхом використання одноразового ідентифікатора K343.
У паспорті споживчого кредиту, який надано позичальнику, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця та кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за договором № 2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07 вересня 2025 року, перерахувавши 07 вересня 2025 року на платіжну картку клієнта грошові кошти в сумі 20 500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 14 травня 2026 року вих. № 20260514-68, відповідно до якого між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 01 квітня 2024 року, а призначенням платежу зазначено: «Виконання фінансових зобов`язань відповідно до укладеного договору № 2555182 від 07-09-2025».
Згідно з розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07 вересня 2025 року становить 73 389,99 грн, у тому числі: 20 499,99 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту); 42 640,00 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитними коштами; 10 250,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
04 червня 2026 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07 вересня 2025 року у розмірі 73 389,99 грн.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором № 2555182 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07 вересня 2025 року.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону). Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20-ц.
Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.
Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог подано докази укладення між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07.09.2025 року, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання відповідачем коштів, наявність заборгованості та виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.
Ні договір про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07.09.2025 року, ні окремі його умови в судовому порядку незаконними (недійсними) не визнавалися, а відтак такі є чинними і підлягають обов`язковому виконанню обома його сторонами.
Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість за договором.
Разом з тим, щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій суд звертає увагу на таке.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64» на території України введено воєнний стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
При цьому, як убачається із вищезазначеного розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07.09.2025 року, такий проведено за період з 09.12.2025 року по 03.06.2026 року.
Таким чином, з огляду на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, ОСОБА_1 як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача штрафу, пені, неустойки за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії кредитного договору, а також розгляду справи в суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, про те, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в період існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
За наведених обставин аргументи позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» штрафних санкцій за договором про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07.09.2025 в розмірі 10 250,00 грн суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.
Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до часткового задоволення.

Щодо судових витрат.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 290,68 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» 63 139 (шістдесят три тисячі сто тридцять дев`ять) грн 99 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2555182 від 07.09.2025 року та 2 290 (дві тисячі двісті дев`яносто) грн 69 коп. судового збору.
В решті позову відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», адреса: 04070, місто Київ, Андріївський узвіз, буд. 1А; ЄДРПОУ 43979069.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено судом 07 вересня 2026 року.

Суддя        Ірина ЦІПИВКО