Справа № 173/1531/26
Провадження №2-о/173/72/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

07 липня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді:      Кожевник О.А.,
за участю секретаря      Голованьової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою адвоката Богачової Наталії Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Богачова Н.П. звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 з заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 атестату № НОМЕР_1 , виданого 31.08.1978 р. Дніпропетровським виробничим об`єднанням взуттєвих підприємств, виданого на ім`я ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_1 у період із 01.09.1976 р. по 31.08.1978 р. навчалася у професійному училищі при Дніпропетровському виробничому об`єднанні взуттєвих підприємств по професії затяжних взуття, після закінчення якого 31.08.1978 р. заявниці видано атестат № НОМЕР_1 на її дівоче прізвище – « ОСОБА_3 ». Однак при виготовленні вказаного правовстановлюючого документа допущено помилку у написанні особистих даних, оскільки не вірно зазначено по батькові, замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_5 », через що заявниця не має можливості документально підтвердити факт належності правовстановлюючого документа для зарахування часу навчання до трудового стажу та реалізувати своє право на пенсію. Внести виправлення у вищевказаний правовстановлюючий документ заявниця також не має можливості, оскільки навчальний заклад ліквідовано.
У зв`язку із зазначеним просить встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - атестату № НОМЕР_1 , виданого 31.08.1978 р. Дніпропетровським виробничим об`єднанням взуттєвих підприємств, виданого на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 18 травня 2026 року прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, від клопотання про виклик свідків відмовилася.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не прибув, заяв про відкладення судового розгляду не направляв.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.
За вимогами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 із змінами основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , родилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , место рождения п. Петровка, Маслянинский район, Новосибирская область (запис здійснено на рос. мові), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Вказані обставини також підтверджуються копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 06 червня 2017 року Верхньодніпровським РВУДМС України у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 .
07 жовтня 1978 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .
Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_8 01 вересня 1976 року наказом № 127 від 03 вересня 1976 року зарахована до професійного училища. Далі, наказом № 571 від 08 вересня 1978 року переведена в цех № 5.
26 червня 2025 року заявник звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим отримала відмову в призначенні пенсії за віком.
Так, відповідно до Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 047050005470 від 04 липня 2025 року, пенсійний – вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 59 років. Вік заявниці 65 років. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 26 років. У разі відсутності, страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – від 20 до 30 років. У разі відсутності, страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону, право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – від 15 до 22 років. Страховий стаж заявниці складає – 13 років 05 місяців 09 днів.
За наданими документами до страхового стажу не зараховано:період навчання з 01.09.1976 по 31.08.1978 згідно атестату № 1019, оскільки в атестаті по батькові ОСОБА_5 не відповідає паспортним даним заявника, необхідно надати уточнюючу довідку. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 047050005470 від 04.07.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.
31 серпня 1978 року « ОСОБА_2 » видано атестат № 1019, по те, що вона навчалася в Дніпропетровському виробничому об`єднанні взуттєвих підприємств, строк навчання – 2 роки, що підтверджується копією відповідного атестату.
Згідно з п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що встановлення факту належності атестату № 1019 заявниці має для неї юридичне значення та потрібне для реалізації права на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України, дослідивши наявні у справі докази та враховуючи те, що у паспорті, свідоцтві про народження та трудовій книжці збігаються прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, а також дівоче прізвище заявниці, суд вважає, що зібрані у справі докази вказують на належність даного атестату заявнику, а тому заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України у справах окремого провадження, при ухваленні судового рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - атестату № 1019, виданого 31 серпня 1978 року Дніпропетровським виробничим об`єднанням взуттєвих підприємств, на ім`я ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 07 липня 2026 року
Суддя:         О.А. Кожевник