ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А

справа № 753/22156/24
провадження № 2-а/753/75/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року  ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до суду до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2024 року у 19.00 год йому на мобільний телефон зателефонувала невідома особа, яка представилась інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Кривецьким Є. О. та запропонував з`явитись 28 жовтня 2024 року до Управління патрульної поліції у м. Києві. 
28 жовтня 2024 року в Управлінні патрульної поліції м. Києва відносно нього було складено постанову про порушення ним пункту 2.1. «ґ» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. 
Проте, автомобілем «JaguarF-Pace», номерний знак НОМЕР_1 , 19 жовтня 2024 року о 17 год. 40 хв. він не керував, у цей час був вдома, вказаний автомобіль на праві власності йому не належить. Також вказував, що указаним автомобілем у цей день керував його знайомий ОСОБА_2 . Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів наявний. 
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд поновити строк на подання адміністративного позову, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №053045 від 28 жовтня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У грудні 2024 року від Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до постанови старшого інспектора від 28 жовтня 2024 року, яка складена по факту керування 19 жовтня 2024 року транспортним засобом «JaguarF-Pace», державний номерний знак НОМЕР_1 , без страхового поліса. З технічних причин у постанові не вказано посилання на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Відповідно до розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб. Таким чином, в управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відсутні фото- та відеоматеріали на підставі яких було прийнято постанову від 28 жовтня 2024 року. Проте, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачений частиною першою статті 126 КУпАП, був досліджений та встановлений старшим інспектором з особливих доручень відділу розшуку та ОМТДП УПП у м. Києві ДПП майором поліції Кривецьким Є. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, під час отримання пояснень від учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 жовтня 2024 року, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що транспортним засобом «JaguarF-Pace», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 . Також представником відповідача за допомогою порталу МТСБУ було перевірено наявність страхового полісу, відповідно до якого, станом на 19 жовтня 2024 року та 20 жовтня 2024 року, страховий поліс за автомобілем «JaguarF-Pace», державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутній. Наявний страховий поліс за іншим автомобілем «Land Rover Range Rover Evoque» із тотожнім номерним знаком. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
Згідно із частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) зазначено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Застосовуючи вищевказані принципи під час розгляду цієї справи, перш за все суд враховує, що положеннями статті 245 КУпАП передбачено - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками, та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За приписами пункту 8 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі і за частиною першою статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до усталеної судової практики, використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду:
від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17, від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17, від 22 березня 2021 року у справі №629/1683/17, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») та тягне за собою накладення штрафу.
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Як убачається із постанови старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та ОМТДП УПП у м. Києві ДПП майором поліції Кривецьким Є. О. від 20 жовтня 2024 року, серія ББА № 053045, ОСОБА_1 , керуючи належним на праві власності транспортним засобом «JaguarF-Pace», державний номерний знак НОМЕР_1 , 19 жовтня 2024 року о 17.40 год. по вул. Драгоманова, 40-Г, не мав чинного договору (поліса) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункту 2.1.ґ ПДР України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.
Транспортний засіб «JaguarF-Pace», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію.
Відповідно до частини другої, третьої статті 283 КУпАП постанова у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №513/899/16-а.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (див: постанову Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).
Наведене дає підстави для висновку, що порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 77 та частини першої статті 90 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме у постанові про адміністративне правопорушення.
У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які відповідно до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (див: постанова Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17).
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду: від 13 березня 2020 року у справі №234/6323/17, від 31 жовтня 2019 року у справі №398/3566/16-а, від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а.
Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду: від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 саме 19 жовтня 2024 року о 17.40 год дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом «JaguarF-Pace», державний номерний знак НОМЕР_1 .
За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі,така особа у розумінні диспозиції частини першої статті 126 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №053045 від 28 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 484,48 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 77, 243, 244, 286 КАС України та статтями 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №053045 від 28.10.2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 484,48 грн.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ          КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 18.12.2025 року.