КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№22-ц/824/10920/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026року  місто Київ
справа №757/986/26-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1  - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Хайнацького Є.С., повний текст рішення складено 30 березня 2026року, у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року позивачКП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованості за послуги з:
постачання теплової енергії, яка утворилась з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року у розмірі 23860,56 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 3451,57 грн., 3% річних у розмірі 1026,92 грн.; пеню у розмірі 1249,41 грн.;
постачання гарячої води, яка утворилась з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року у розмірі 18448,10 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 1261,64 грн., 3% річних у розмірі 385,97 грн.; пеню у розмірі 469,59 грн.;
абонентського обслуговування з теплової енергії у розмірі 1681,79 грн.;
абонентського обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 913,30 грн.
В обґрунтування вимог посилався на те, що з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
Вказував, що на виконання вимог законодавства, згідно з яким послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору-приєднання про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, КП «Київтеплоенерго» підготувало та опублікувало договір про надання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085).
Зазначав, що будинок за адресою:  АДРЕСА_1  під'єднаний до мереж тепло- та водопостачання, як наслідок квартира № 67 за зазначеною адресою під'єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, відтак є споживачамипослуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01 листопада 2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.
Посилався на те, що відповідачі своєчасно не сплачують за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2026 року позов КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23860,56 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3451,57 грн., 3% річних у розмірі 1026,92 грн., пеню у розмірі 1249,41 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 18448,10 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1261,64 грн., 3% річних у розмірі 385,97 грн., пеню у розмірі 469,59 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість з сплати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1681,79 грн.; заборгованість з сплати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 913,30 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» судовий збір по 3028 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 -  ОСОБА_5  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідачі дійсно до липня і серпня 2017 року були зареєстровані, користувались, проживали і орендували квартиру №67 . В цей період часу останні сплачували всі житлово-комунальні послуги без допущення виникнення будь якої заборгованості.
Вказував, що з липня 2017 року ОСОБА_6 , а з серпня 2017 року ОСОБА_7 виключені з реєстрації в кв. №67 , з того часу відповідачі більше там не реєструвались, не проживають і не орендують квартиру №67 , а відтак не можуть нести і не несуть жодних зобов`язань і відповідальності пов`язаної із утриманням квартири №67 , зокрема щодо оплати житлово-комунальних послуг по вказаній квартирі.
Посилався на те, що на підтвердження своїх пояснень сторона відповідача надала суду першої інстанції належні докази, однак їх не було враховано судом.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов'язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку №1 та додатку №2 до цього договору.
На підтвердження заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, спожиті по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 позивачем КП «Київтеплоенерго» надано розрахунки заборгованості.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» та стягуючи солідарно з  ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги виходив з того, що останні зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою, оплату яких останні вчасно та регулярно не здійснювали, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню з останніх.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Положеннями ч.3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з вимогами чинного законодавства усі повнолітні та дієздатні особи, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, вважаються такими, що споживають комунальні послуги, а отже, відповідно до положень ЦК України вони несуть солідарну відповідальність за оплату. Це означає, що кожен з них може бути притягнутий до відповідальності за всю суму боргу. 
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач КП Виконавчого органу КМДА«Київтеплоенерго» звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги пред`явив вимоги до   ОСОБА_4 ,  ОСОБА_3 .
На підтвердження факту реєстрації відповідачів у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 позивачем КП «Київтеплоенерго» було надано витяг з реєстру територіальної громади м.Києва від 26 листопада 2025 року, відповідно до якого у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 з 28 грудня 2013 року, ОСОБА_8 з 06 березня 2017 року.
Судом першої інстанції при відкритті провадження у даній справі на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та до КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Реєстр територіальної громади м.Києва з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Як вбачається з відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру №2256508 від 21 січня 2026 року, №2256519 від 21 січня 2026 року, №2256533 від 21 січня 2026 року за параметрами: ОСОБА_8 , ОСОБА_3 особу не знайдено.
У витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 30 січня 2026 року №144674807 зазначено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 станом на 30 січня 2026 року зареєстровані: ОСОБА_3 дата реєстрації - 28 грудня 2013 року; ОСОБА_8 дата реєстрації - 06 березня 2017 року.
Заперечуючи проти позову, відповідачі у відзиві на позовну заяву вказували на те, що їм не належить і вони не є власниками квартири АДРЕСА_4 . Зазначали, що до 2018 року вони орендували вказану квартиру і тимчасово були в ній зареєстровані, однак з 2018 року вони припинили орендні відносини та реєстрацію свого місця проживання у вказаній квартирі. Вказували, що з 2018 року вони постійно і безперервно проживають і їх місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 . Вважають, що оскільки вони ще до 2018 року перестали проживати, користуватись та буди зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_4 , тому вони є неналежними відповідачами у даній справі.
На підтвердження своїх заперечень відповідачами було надано відповідь з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19 лютого 2026 року №232ел/01-09, згідно якої станом на 17 лютого 2026 року за адресою: АДРЕСА_5 значиться зареєстрованим місцем проживання наступних осіб: ОСОБА_7 з 30 серпня 2017 року; ОСОБА_6 з 12 липня 2017 року. За період здійснення Департаментом повноважень органу реєстрації, здійснювалась реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 наступних осіб: 
ОСОБА_1 : з 05 лютого 2026 року - реєстрація місця проживання за вказаною адресою; 06 березня 2017 року - зняття з зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання; з 30 серпня 2017 року - реєстрація місця проживання за вказаною адресою;
ОСОБА_6 : з 12 липня 2017 року - реєстрація місця проживання за вказаною адресою.
Як вбачається з відповіді з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА в місті Києві від 16 лютого 2026 року №105/26-14-47 наданої на запит представника відповідачів, згідно даних реєстру територіальної громади міста Києва ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 06 березня 2017 року по 30 серпня 2017 року.
До апеляційної скарги було додано відповідь з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА в місті Києві від 27 квітня 2026 року №105/26-14-183 до якої долучено витяг з реєстру територіальної громади міста Києва, відповідно до якого у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 за період з 30 січня 2017 року по 12 січня 2026 року були зареєстровані:
ОСОБА_3 з 28 грудня 2013 року по 12 липня 2017 року;
ОСОБА_8 з 06 березня 2017 року по 30 серпня 2017 року.
Таким чином, з наданих стороною відповідача доказів вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована у спірній квартирі з 28 грудня 2013 року по 12 липня 2017 року, а ОСОБА_8 з 06 березня 2017 року по 30 серпня 2017 року, тобто останні у вказаний період були споживачами житлово-комунальних послуг.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом заявив до відповідачів вимоги про стягнення з останніх заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка утворилася з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року.
Разом з тим, відповідачі надали докази на підтвердження того, що вони у період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року не були споживачами послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_3 .
Оскільки встановлено, що відповідачі у спірний період не були зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , не є власниками вказаної квартири, отже не є споживачами послуг, які надає позивач, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з   ОСОБА_4 та   ОСОБА_3 на користь КП Виконавчого органу (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову КП Виконавчого органу (КМДА)«Київтеплоенерго».
Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4542 грн.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 березня 2026 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження: місто Київ, площа І.Франка, 5, код ЄДРПОУ 40538421 на користь  ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати зі судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4542 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: