КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2645/26 
Провадження № 2/552/2248/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі: 
головуючого судді - Кузіної Ж.В.
секретар судового засідання - Гасанова Т.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 01.10.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1805654 відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6700 грн. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 6700 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. 28.08.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 28082025. Згідно даного Договору факторингу від 28.08.2025 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1805654 від 01.10.2024 року. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором № 1805654 від 01.10.2024 року про надання кредиту, в розмірі 38 993 грн. 99 коп. що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту –6699 грн. 99 коп.;заборгованість за відсотками – 19 899 грн. 00 коп. сума штрафних санкцій – 12 395 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Позика» заборгованість за кредитним договором № 1805654 від 01.10.2024 в розмірі 38 993 грн. 99 коп. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2026 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву де просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення тіла кредиту, в інші частині просить відмовити, розгляд справи просить проводити у її відсутність.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 01.10.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1805654 відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6700 грн. 
Також встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6700 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника.
Згідно п.1.3. Кредитного договору: Строк кредиту - 360 дні.
Крім того, за користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
Також п. 1.7. цього договору: Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день.
Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 24120 грн. / 6700 грн. ) / 360 дн. ? 100 % = 1 % в день.
28.08.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 28082025. Згідно даного Договору факторингу від 28.08.2025 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1805654 від 01.10.2024 року.
Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті. 
З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредити вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цим договором.
Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту нарахованих відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій за кредитним договором №1805654 в розмірі 12 395 грн. то суд виходить з наступного.
За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 12 395 грн. нараховану позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення:
за кредитним договором № 1805654 від 01.10.2024 в розмірі 26 598 грн. 99 коп., з яких: 6699 грн. 99 коп. - сума заборгованості за (основним боргом) тілом кредиту; 19 899 грн. 00 коп. – сума нарахованих процентів первісним кредитором. 
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд дійшов до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
 
Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026 року, Детальний опис виконаних робіт адвокатом, Акт про підтвердження надання правовї допомоги, додаткова угода до договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог, що вказано у додатковій постанові Велика палата ВС у справі № 206/4841/20.
Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, пропорційність задоволених вимог , приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 4 080 грн. 
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 68 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1810 грн. 43 коп. 
Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 76-81, 141, 259, 263- 265 ,268, 280-282 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за договором кредиту № 1805654 від 01 жовтня 2024 року у розмірі 26 598 грн. 99 коп., на відшкодування судових витрат 1810 грн. 43 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 4080 грн., а всього стягнути 32 489 грн. 42 коп. 
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», (місце знаходження: Київська область, м. Бровари, вул.. Симона Петлюри, буд. 21/1,код ЄДРПОУ 39493634);
Відповідач – ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Головуючий Ж.В.Кузіна