ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року | Справа №160/4322/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо не зарахування до його вислуги років у пільговому обчисленні періодів служби проходження служби в Управлінні "К" УСБУ у Дніпропетровській області з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року - з розрахунку один місяць служби за півтора місяця та участі в антитерористичній операції з 12.05.2015 року по 25.12.2017 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці; 
- зобов`язати відповідача-1 здійснити перерахунок та зарахувати йому пільгову вислугу років до календарної вислуги років окремих періодів служби, а саме проходження служби в Управлінні "К" УСБУ в Дніпропетровській області з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року, із розрахунку - один місяць служби за 1,5 місяців служби та участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, за період з 12.05.2015 року по 25.12.2017 року із розрахунку один місяць служби за три місяці служби; 
- зобов`язати відповідача-1 підготувати, оформити та направити до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновлений пакет документів (розрахунок вислуги років), необхідний для перерахунку його пенсії;
- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оформленій у листі "Про надання відповіді" №7151-66966/M-01/8-0400/26 від 22.01.2026 року;
- зобов`язати відповідача-2 провести йому перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі матеріалів пенсійної справи, додаткових поданих документів, та документів отриманих від відповідача-1, з урахуванням пільгової вислуги років, та змінити підставу обчислення пенсії з пункту "б" частини першої статті 12 Закону №2262-XII на пункт "а" частини першої статті 12 цього Закону у розмірі, передбаченому пунктом "а" статті 13 цього Закону, та провести виплату пенсії починаючи з дати, визначеної відповідно до частини третьої статті 50 цього Закону 2262-XII. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що з 15.08.2000 року по 31.12.2017 року позивач проходив військову службу на посадах офіцерського складу в УСБУ у Дніпропетровській області. При звільненні 31.12.2017 року відповідач-1 не зарахував йому до вислуги років на пільгових умовах періоди: з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року (служба в Управлінні "К") - 1 місяць за 1,5; з 12.05.2015 року по 25.12.2017 року (участь в АТО) - 1 місяць за 3. З урахуванням цих періодів вислуга на день звільнення позивача складала понад 23 роки та 6 місяців, що є достатнім для призначення пенсії за п."а" ст.12 Закону № 2262-XII у розмірі 70% грошового забезпечення. Проте, через не зарахування пільгової вислуги, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначило йому пенсію з 01.01.2018 року, за п."б" ст.12 (змішаний стаж) у розмірі лише 55%. Зазначені обставини вже були предметом розгляду у адміністративній справі №160/11562/24 у якій він був позивачем, а відповідачем - УСБУ у Дніпропетровській області. Суди апеляційної та касаційної інстанцій вказали, що ним обрано неналежний спосіб захисту: замість вимоги про "повторне призначення" пенсії до УСБУ у Дніпропетровській області, позивачу слід було звернутися до органу ПФУ із заявою про перерахунок призначеної пенсії. 28.08.2025 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/13694/22 було визнано нечинними пункти постанови КМУ №119, які обмежували право на зарахування пільгової вислуги років. Враховуючи ці зміни у пенсійному законодавстві та висновки Верховного Суду у справі №160/11562/24, позивач вчинив наступні кроки: 24.12.2025 року звернувся до відповідача-2 із заявою про перерахунок пенсії, додавши документи про АТО (довідки №55/14-4412, № 55/14-8, №55/14-9165, посвідчення про відрядження № 884 та ін.); 29.12.2025 року звернувся до відповідача-1 із заявою про підготовку та направлення до ПФУ оновлених документів про вислугу років та надання завірених копій наказів. Проте, відповідач-1 (листом від 26.01.2026 року) та відповідач-2 (листом від 22.01.2026 року) фактично відмовили у задоволенні його вимог. На думку позивача дії відповідачів є протиправними, що й стало підставою для звернення до суду з позовом за захистом своїх прав та майнових інтересів. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
До суду 24.03.2026 року від відповідача-1 надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 30.03.2026 року клопотання відповідача-1 про продовження строку для подання відзиву на позову заяву у справі №160/4322/26 - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву у цій справі, поновлено відповідачу-1 строк для подання відзиву на позовну заяву до 10.04.2026 року. 
До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-1, в якому зазначено, що відповідно до матеріалів особової справи № 92 полковника ОСОБА_1 (особистий №Т-631671): він з 15.08.2000 року - зарахований на військову службу в Службу безпеки України (наказ СБУ від 28.07.2000 року № 1048-ос). Наказом Голови СБУ від 22.12.2017 року №1574-ос - 31.12.2017 року звільнений з військової служби у Службі безпеки України, за підпунктом "а" пункту 61 (у запас Служби безпеки України), підпунктом "г" пункту 63 та пункту 88-1 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості його використання на службі), Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, з правом носіння військової форми одягу. 31.12.2017 року наказом Управління СБУ у Дніпропетровській області від 29.12.2017 року №481-ос, виключений зі списків особового складу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області. Вислуга років на 31.12.2017 року складала: календарна (військова вислуга років) - 17 років 04 місяці 16 днів; навчання у ВНЗ - немає; пільгова - немає; трудова діяльність - 12 років 09 місяців 21 день; загальна - 30 років 02 місяці 07 днів. Отже, календарна (військова) вислуга років ОСОБА_1 станом на день виключення із списків особового складу Управління СБУ у Дніпропетровській області на 31.12.2017 року складала - 17 років. Вказане підтверджується обл. № 55/14-1059дск від 17.03.2026 року (вх. № 55/30-25дск від 17.03.2026 року), з грифом обмеженого доступу "Для службового користування", який підготовлений відповідно до облікових даних ВКЗ ГУ СБУ у Дніпропетровській області. 
На день виключення ОСОБА_1 із списків особового складу останній не мав необхідної календарної вислуги років для призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Відповідно пенсія позивачу призначена за "б" статті 12 Закону №2262-ХІІ, а отже в Управління СБУ у Дніпропетровській області були відсутні підстави для зарахування пільгової вислуги років до календарної для призначення пенсії. Оскільки, підпункт "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ на відміну від підпункту "а" статті 12 цього Закону не має примітки, щодо календарної вислуги років зараховуються також період, зазначений у частині другій статті 17 Закону № 2262-ХІІ. Також зазначає, що матеріали особової справи підтверджуються, що позивач проходив військову службу в СБУ та був звільнений 31.12.2017 року відповідно до наказу Голови СБУ від 22.12.2017 року №1574-ос. 29.12.2025 року позивач звернувся до Управління СБУ у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та зарахувати пільгову вислугу років до його календарної вислуги років за час служби для призначення/перерахунку окремих періодів служби, підготувати та надати до пенсійного органу подання про призначення пенсії відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ, а також надати окремі документи. Листом від 26.01.2026 року № 55/14/ М-1195/149-2026, Управління СБУ у Дніпропетровській області повідомило його про неможливість надання документальних матеріалів до 24.02.2022 року, у тому числі посвідчення про відрядження, оскільки такі знищені у встановленим порядком на підставі вказівки керівництва СБУ, у зв`язку зі збройною агресією рф. Крім того, Управління СБУ у Дніпропетровській області повідомило позивача, що для вирішення його питання останньому доцільно звернутися до Центрального управління СБУ. У зв`язку з викладеним, відповідач-1 просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.
Відповідачу-2 позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлені до його електронного кабінету 24.02.2026 року та 06.03.2026 року відповідно, що підтверджується відповідними довідками наявними в матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач-2 до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позові, позицію відповідача-1, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 19.09.2016 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій.
Згідно із витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 27.05.2016 року № 281ог полковника ОСОБА_1 наказано, зокрема, призначити керівником Координаційної групи (м.Бахмут) - по посаді заступника начальника головного відділу у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.
Посвідченням про відрядження та талоном посвідчення відрядження від 09.05.2015 року № 884 Управлінню Служби безпеки України у Дніпропетровській області позивача з 12.05.2015 року відряджено в Донецьку, Луганську область.
Довідкою Служби безпеки України від 11.08.2016 року № 5/14-4412 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зазначено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 12.05.2015 р. по 22.07.2016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності в районі/районах проведення антитерористичної операції м.Артемівськ Донецької області Підстава: витяги з наказів керівника АТЦ при СБУ від 23.05.2015 року № 0149т від 14.07.2016 року № 034т; посвідчення про відрядження від 09.05.2015 року № 884.
Відповідно до довідки Служби безпеки України від 03.01.2018 року №55/14/8 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 12.05.2015 р. по 22.07.2016 р., з 23.07.2016 р. по 31.05.2017 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності в районі/районах проведення антитерористичної операції м.Артемівськ, м.Краматорськ, Донецької області. Підстава: витяги з наказів Керівника АТЦ при СБУ від 23.05.2015 року № 0149т, від 14.07.2016 року №034т, від 16.06.2017 року № 058т; посвідчення про відрядження від 09.05.2015 року № 884, від 21.07.2016 року № 1063.
Згідно із довідкою Служби безпеки України від 22.10.2020 року №55/14/9165вих про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 12.05.2015 року по 22.07.2016 року, з 23.07.2016 року по 31.05.2017 року, з 01.06.2017 року по 25.12.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності та територіальної цілісності в районі/районах проведення антитерористичної операції м.Артемівськ, м.Краматорськ, м.Бахмут Донецької області. Підстава: витяги з наказів Керівника АТЦ при СБУ від 23.05.2015 року №0149т, від 14.07.2016 року № 034т, від 16.06.2017 року № 058т, від 19.01.2018 року № 015; посвідчення про відрядження від 09.05.2015 року № 884, від 21.07.2016 року № 1063, від 29.05.2017 року № 701.
24.12.2025 року позивач звернувся до відповідача-2 із заявою, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок раніше призначеної йому з 01.01.2018 року пенсії за вислугу років шляхом зарахування до календарної вислуги років пільгової (кратної) вислуги за періоди служби: участі в антитерористичній операції з 12.05.2015 року по 25.12.2017 року - з розрахунку один місяць служби за три місяці; проходження служби в Управлінні "К" УСБУ у Дніпропетровській області з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року - з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, на підставі наявних у пенсійній справі та поданих ним додаткових документів. За результатами такого перерахунку, змінити підставу обчислення пенсії з пункту "б" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII на пункт "а" частини першої статті 12 цього Закону та з 01.01.2018 року провести перерахунок і виплату пенсії із врахуванням додаткової вислуги років у розмірі 70% грошового забезпечення, з якого вона обчислюється. 
29.12.2025 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок та зарахувати йому пільгову вислугу років до його календарної вислуги років за час служби (роботи), для перерахунку пенсії окремих періодів служби, а саме: участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, за період з 12.05.2015 року по 25.12.2017 року із розрахунку один місяць служби за три місяці служби; проходження служби в Управлінні "К" УСБУ в Дніпропетровській області з 01.10.2013 року по 31.12.2014 року, із розрахунку - один місяць служби за 1,5 місяців служби, який дає право на проведення перерахунку і виплати його пенсії із врахуванням додаткової вислуги років у розмірі 70% грошового забезпечення, з якого вона обчислюється. Після проведення перерахунку та зарахування до календарної вислуги років, вислугу в пільговому обчисленні, підготувати та направити документи до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, які надають право змінити підставу обчислення пенсії з пункту "б" частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ на пункт "а" частини першої статті 12 цього Закону та проведення перерахунку і виплати йому пенсії із врахуванням додаткової вислуги років у розмірі 70% грошового забезпечення, з якого вона обчислюється. Також просив надати копії документів.
Листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 22.01.2026 року №7151-66966/M-01/8-0400/26 "Про надання відповіді" зазначено, що позивач отримує пенсію за 30 років загального страхового стажу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - постанова № 393), зі змінами, внесеними постановою КМУ від 28.12.2024 року № 1508 до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, зараховуються на пільгових умовах особам, зазначеним в абзаці першому 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану. Відповідно до пункту 1 постанови № 393 цей порядок застосовується виключно при обчислені пенсії за вислугу років за нормами Закону № 2262-ХІІ. Повідомлено, що пільгове обчислення вислуги років при застосуванні норм пункту "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ законодавством не передбачене.
Листом ГУ СБУ у Дніпропетровській області від 26.01.2026 року № 55/14/M-1195/149-2026 зазначено, що відповідно до пункту 5.23 "Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Службі безпеки України", затвердженого наказом СБ України від 21 серпня 2008 року № 400, інформація у послужному списку містить відомості щодо проходження співробітниками служби (роботи, навчання) в органах Служби безпеки України, що становить службову інформацію. Щодо надання копій наказів про звільнення та витягів з наказів антитерористичного центру при Служби безпеки України вказано, що Управління не є розпорядником вказаної інформації. Зазначено, що у зв`язку із збройною агресією рф проти України документальні матеріали виготовлені до 24 лютого 2022 року (у тому числі і посвідчення про відрядження), знищено встановленим порядком на підставі вказівки керівництва Служби безпеки України. Вказано, що, для вирішення вказаного питання позивачу доцільно звернутись до ЦУ Служби безпеки України. Щодо порушених питань про перерахунок вислуги років зазначено, що вимогами пункту "а" статті 12 Закону визначено умови призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу (у період з 1 жовтня 2017 по 30 вересня 2018 року необхідна наявність вислуги становила 23 календарних роки та 6 місяців і більше). Оскільки на день виключення із списків особового складу Управління календарна вислуга років складала менше визначених умов, правові підстави для підготовки документів для призначення пенсії, були відсутні.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить наступного.
Частиною першою статті 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 року № 2229-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2229-ХІІ) визначено, що Служба безпеки України це державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.
За приписами статті 4 Закону № 2229-ХІІ правову основу діяльності Служби безпеки України становлять Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України, відповідні міжнародні правові акти, визнані Україною.
Пенсійне забезпечення військовослужбовців, із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі в органах СБУ, здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Згідно із пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: 
по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;
з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;
з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Приписами абзацу першого пункту "б" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. Так, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Заковом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: а) військова служба; з) військова служба у збройних силах; и) час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України (частина перша статті 17 Закону № 2262-ХІІ).
Згідно із частиною другою статті 17 Закону № 2262-ХІІ, до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - постанова № 393) яка встановлює, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до п.3 постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
- один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 5 підпункту "а");
- один місяць служби за півтора місяця: на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац 7 підпункту "в");
Так, постановою Верховного суду від 31.07.2025 року у справі № 160/11562/24 зазначено наступне.
"53. Водночас, аналізуючи положення Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393, в контексті предмету спірних правовідносин, що виникли у цій справі, колегія суддів вказує, що право на призначення пенсії за вислугу років виникає лише за умови дотримання всіх установлених законодавством критеріїв саме на дату звільнення зі служби, зокрема - наявності необхідної календарної вислуги років, визначеної у відповідному пункті частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ. За відсутності на вказану дату відповідної тривалості вислуги, призначення пенсії за таким пунктом є неможливим. Це є ключовою юридичною обставиною, без якої право на пенсійне забезпечення за вказаною нормою не виникає.
Крім того, Суд зауважує, що повторне звернення з вимогою про призначення пенсії за іншим пунктом статті 12 Закону № 2262-ХІІ у межах одного й того самого факту звільнення не передбачено чинним законодавством.
А отже, подальше "додавання" кількісного показника календарної вислуги років шляхом включення нових періодів служби до відповідної довідки про стаж або застосування пільгового порядку обчислення окремих періодів служби згідно положень Порядку № 393 не породжує права на повторне призначення пенсії, якщо особі вже було призначено пенсію за іншим пунктом того самого Закону.
Таким чином, повторне звернення з вимогою про призначення пенсії за іншою нормою Закону № 2262-ХІІ не передбачене законодавством, а тому є юридично необґрунтованим та суперечить принципу правової визначеності.
54. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про обґрунтованість позиції відповідача щодо відсутності передбачених законодавством правових підстав для направлення до органу пенсійного забезпечення документів з метою повторного призначення пенсії.
55. На підставі вищезазначеного колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31 серпня 2023 року у справі №200/4951/22 та від 15 січня 2024 року у справі № 240/22910/22, оскільки у цих справах правова позиція сформульована без урахування принципового положення про те, що призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ не може здійснюватися повторно в межах одного і того ж факту звільнення.
56. При цьому Суд вважає за необхідне вказати, що пункт "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачає вимогу саме щодо календарної вислуги років (у даному випадку - 23 роки і 6 місяців). Пільгове обчислення окремих періодів служби, передбачене Порядком № 393, є механізмом, що використовується для визначення загальної (обрахованої) вислуги років, від тривалості якої залежить відсотковий розмір пенсії. Однак цей механізм не може замінити чи компенсувати відсутність календарної вислуги, яка є самостійною і необхідною умовою для набуття права на пенсію за цією нормою.
57. Водночас, як установлено судами попередніх інстанцій, станом на 31 грудня 2017 року у позивача було наявно лише 17 років 4 місяці та 16 днів календарної вислуги, що, навіть з урахуванням пільгового обчислення окремих періодів служби позивача, об`єктивно унеможливлює застосування до нього зазначеної норми та виключає можливість призначення пенсії за вказаним пунктом.
58. Таким чином, різниця між наявною у позивача календарною вислугою років (17 років 4 місяці 16 днів) та мінімально необхідною для застосування пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ (23 роки 6 місяців) є настільки суттєвою, що він об`єктивно не міг бути компенсований навіть у разі застосування пільгового порядку обчислення періодів служби, на які посилається позивач. Це, у свою чергу, виключає можливість задоволення позовних вимог по суті, незалежно від формулювання обраного способу їх правового захисту".
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Із заявлених позовних вимог та матеріалів справи, з урахуванням постанови Верховного суду від 31.07.2025 року у справі № 160/11562/24, суд робить висновок, що позовна заява не підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма