Справа № 297/1824/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І.,
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту належності документу та факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності документу та факту родинних відносин.
Заінтересована особа: Берегівська міська рада Закарпатської області м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 7, Закарпатської області. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла бабка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.12.2005 року Серії НОМЕР_2 .
 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла мама заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.10.2014 року Серії НОМЕР_3 . Факт родинних відносин між заявником, мамою та бабкою підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про народження мами заявника, які додаються до матеріалів даної заяви.
 
Після смерті бабки та мами відкрилась спадщина. З метою оформлення спадщини за померлими бабкою та мамою, заявник звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В., однак йому було відмовлено у заведенні спадкової справи за померлими родичами у зв`язку із тим, що в державних актах на землю які належать покійним бабі та мамі наявні розбіжності, а також наявні розбіжності у свідоцтві про народження мами НОМЕР_4 від 12.08.1955 року, де зазначено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », а ім`я « ОСОБА_5 », даний факт підтверджується листом №373/01-16 від 08.06.2026 року.
 
Таким чином, для оформлення спадщини після смерті матері та бабки,заявнику необхідно встановити наступні факти, що мають юридичне значення, а саме:
 
У державному акті на право приватної власності на земельну ділянку Серії  НОМЕР_5 від 21.09.2000 року, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 30.05.2000 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №514, невірно зазначено ім`я та по батькові покійної мами ОСОБА_3 , однак її дійсне ім`я по батькові є ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується: свідоцтвом про смерть виданого на ім`я ОСОБА_3 Серії НОМЕР_6 від 09.10.2014 року, де її дійсне прізвище, ім`я та по батькові записане вірно.
 
У свідоцтві про народження заявника НОМЕР_7 , покійна мама зазначена, як ОСОБА_6 , однак згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 від 09.10.2014 року, її дійсне прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_3 .
 
У державному акті на право приватної власності на земельну ділянку  НОМЕР_8 від 21.09.2000 року, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 30.05.2000 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №512, невірно зазначено ім`я та по батькові покійної бабки заявника, ОСОБА_2 , однак її дійсне ім`я по батькові є ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується: свідоцтвом про смерть виданого на ім`я ОСОБА_2 Серії НОМЕР_9 від 13.12.2005 року, де її дійсне прізвище, ім`я та по батькові записане вірно.У свідоцтві про шлюб моєї матері НОМЕР_10 від 08.11.1962 року, її дошлюбне ім`я зазначено вірно « ОСОБА_4 ».
 
Заявник зазначає, що встановлення відповідних фактів необхідне йому виключно для оформлення спадкових прав, виправити допущені розбіжності в позасудовому порядку неможливо, оскільки власники правовстановлюючих документів померли, а державні акти на право приватної власності на землю були видані у 2000 році органами місцевого самоврядування за процедурою, яка на цей час не застосовується.
 
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду 
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі.
Представник Берегівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, при цьому, подавзаяву про розгляд справи без участі представника.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 09 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Яноші Берегівського району Закарпатської області. Актовий запис про смерть складено виконавчим комітетом Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області.
Зі змісту державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 016211, виданого 21 вересня 2000 року на підставі рішення п`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 30 травня 2000 року, встановлено, що цей акт видано на ім`я ОСОБА_3 .
Відповідно до державного акта його власнику передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,22 га, розташовану на території Яношівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 514.
Встановлено, що анкетні дані власника в державному акті серії І-ЗК № 016211 та анкетні дані померлої ОСОБА_3 не є повністю тотожними: у державному акті ім`я викладено як « ОСОБА_7 », а по батькові — як « ОСОБА_8 », тоді як у свідоцтві про смерть — « ОСОБА_9 ».
Тотожність особи додатково підтверджується збігом місця проживання, місця розташування земельної ділянки, відомостей про членів сім`ї та сукупністю документів цивільного стану.
Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що його матір`ю зазначено ОСОБА_6 . 
Згідно свідоцтва про народження матері заявника серії НОМЕР_4 від 12 серпня 1955 року вбачається, що її дошлюбне прізвище записано як ОСОБА_4 , а ім`я ОСОБА_10 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 від 08 листопада 1962 року вбачається, що дошлюбне прізвище матері заявника зазначено як ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого 13 грудня 2005 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зі змісту державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 016209, виданого 21 вересня 2000 року на підставі рішення п`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 30 травня 2000 року, встановлено, що цей державний акт видано на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до зазначеного державного акта його власнику передано земельну ділянку площею 1,22 га, розташовану на території Яношівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 512.
Із дослідженого судом свідоцтва про народження матері заявника вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 , яка при народженні мала прізвище ОСОБА_4 або Костью, була ОСОБА_2 .
Отже, документами цивільного стану підтверджено безперервний родинний зв`язок: ОСОБА_2 — її дочка ОСОБА_3 — її син ОСОБА_1 .
Таким чином, заявник є рідним сином ОСОБА_3 та рідним онуком ОСОБА_2 .
Наявність об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у позасудовому порядку підтверджується листом приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Мирончук Оксани Василівни від 08 червня 2026 року № 373/01-16. Зі змісту вказаного листа вбачається, що заявник звертався до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_3 та баби - ОСОБА_2 .
Нотаріус повідомила заявника про неможливість оформлення спадкових прав без встановлення судом юридичних фактів тотожності осіб, належності правовстановлюючих документів та родинних відносин. 
Суд враховує, що державні акти на право приватної власності на землю були видані у 2000 році, а особи, на ім`я яких вони видавалися, померли відповідно у 2005 та 2014 роках. Через смерть власників вони не можуть особисто звернутися до відповідного органу для усунення розбіжностей.
Крім того, чинне законодавство не передбачає можливості повторного видавання державних актів на право приватної власності на землю старого зразка з виправленими персональними даними померлого власника.
Таким чином, суд доходить висновку, що заявник не має іншої реальної та ефективної можливості підтвердити належність правовстановлюючих документів спадкодавцям і свої родинні відносини з ними, окрім звернення до суду.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтями 77–80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними — докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування.
За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед установленої сили.
Оцінюючи подані заявником документи в їх сукупності, суд виходить із того, що кожен окремий документ містить певні розбіжності в написанні анкетних даних, однак такі розбіжності не руйнують загального логічного та документального зв`язку між доказами.
Прізвища, імена та по батькові осіб у документах складалися в різні історичні періоди, різними органами, українською та, ймовірно, на основі угорськомовних анкетних даних. Тому варіанти «Маргіт», «Моргіт» і « ОСОБА_7 », « ОСОБА_4 », «Костю» і «Костью», « ОСОБА_11 », « ОСОБА_8 » та «Товодарівна» за конкретних обставин цієї справи є варіантами фонетичного, орфографічного або технічного відтворення анкетних даних одних і тих самих осіб.
Суд не встановив жодного доказу, який би свідчив про існування інших осіб з аналогічними анкетними даними, яким могли належати спірні державні акти.
Надані докази є письмовими, видані або посвідчені компетентними державними органами, їх достовірність учасниками справи не оспорювалася, а відомості, що в них містяться, взаємно доповнюють одне одного.
Саме лише різне написання імені або прізвища за наявності достатньої сукупності інших ідентифікаційних ознак не може бути підставою для висновку, що документи стосуються різних осіб, особливо коли такі розбіжності пояснюються особливостями перекладу, транслітерації та ведення документів у різні періоди.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України, прямо передбачено можливість установлення судом факту родинних відносин між фізичними особами.
Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, передбачено можливість установлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з відповідними даними, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті цієї особи.
Перелік фактів, визначений статтею 315 ЦПК України, не є вичерпним: у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Чинна структура глави 6 розділу IV ЦПК України охоплює статті 315–319, які регулюють підстави, підсудність, зміст заяви та рішення у справах про встановлення юридичних фактів. 
Верховний Суд наголошує, що питання спадкування саме собою не виключає можливості встановлення юридичного факту в окремому провадженні. Визначальним є те, чи впливатиме встановлення факту на права інших спадкоємців і чи існує між ними реальний спір. За відсутності такого спору факт, необхідний для оформлення спадщини, може встановлюватися в окремому провадженні; за наявності спору вимоги підлягають розгляду за правилами позовного провадження. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1 та 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів розглядаються судами, якщо:
Під час розгляду справ про належність правовстановлюючого документа суд повинен переконатися, що документ дійсно належить заявникові або іншій визначеній особі та що орган, який видав документ, не має можливості виправити допущену в ньому помилку. Вказана постанова залишається чинною у редакції від 25 травня 1998 року. 
Відповідно до статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб — спадкоємців, а до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.
Отже, встановлення належності спадкодавцям державних актів на право приватної власності на землю та факту родинних відносин із заявником безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки створює умови для реалізації ним права на оформлення спадщини.
Встановлення фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, не змінює змісту державних актів, не встановлює за заявником право власності на земельні ділянки та не замінює свідоцтва про право на спадщину. Рішення суду лише усуває невідповідності в анкетних даних та підтверджує юридичні факти, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада Закарпатської області про встановлення факту належності документу та факту родинних відносин - задовольнити. 
Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ЗК №016211 від 21.09.2000 року, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Яношівської сільської ради Берегівського району, Закарпатської області від 30.05.2000 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №514, виданого на ім`я ОСОБА_3 .
Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗК №016209 від 21.09.2000 року, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Яношівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області від 30.05.2000 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №512, виданого на ім`я ОСОБА_2 ;
Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО