Справа № 167/1056/26
Номер провадження 2/167/912/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

16 вересня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді      Требика В.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання    Герасимчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ТОВ «Діджи фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 17392 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 6 травня 2024 року між ТОВ «Клай інвест» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 257334 (далі – договір № 257334), за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн., які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитом та комісію.
ТОВ «Клай інвест» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, кредит не повернув, проценти та комісію не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 17392 грн., з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 4392 грн. – проценти, 1000 грн. – комісія, 8000 грн. – пеня. 23 грудня 2024 року між ТОВ «Клай інвест» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу
№ 23122024/1, згідно з яким право вимоги за договором № 257334 перейшло до позивача.
Представник позивача ТОВ «Діджи фінанс», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Діджи фінанс».
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав.

Процесуальні дії у справі
19 серпня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
6 травня 2024 року ТОВ «Клай інвест» та ОСОБА_1 (підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором KL3340 (арк. спр. 55) уклали договір
№ 257334, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4000 грн. (п. 1.1) строком на 90 днів (п. 1.2) зі сплатою процентів у розмірі 1,22% на добу (п. 1.3), а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (арк. спр. 23-27). 
Відповідно до п. 1.4 договору № 257334 за послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, надання інформації, довідок, що пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, юридичне оформлення, відповідач сплачує ТОВ «Клай інвест» 25% від суми фінансового кредиту.
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карки, вказаної клієнтом ( НОМЕР_1 ) (пункти 1.5, 9).
За змістом п. 5.3 договору № 257334 у разі, якщо позивач не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору, він зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення.
Графіком розрахунків доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, дати платежів, суму платежів за розрахунковий період, проценти за користування кредитом та інші послуги кредитодавця (арк. спр. 28).
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», 6 травня 2024 року ТОВ «Клай інвест» перерахувало на картку № НОМЕР_1 кошти у розмірі 4000 грн. за договором № 257334 (номер транзакції 41497-85680-85003) (арк. спр. 20).
Листом АТ КБ «Приватбанк» від 28 серпня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260825/28014-БТ підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 випущено банківську картку № НОМЕР_2 , на яку 6 травня 2024 року здійснено зарахування коштів у розмірі 4000 грн. (арк. спр. 73).
Реквізити банківської карти №  НОМЕР_1  у листах ТОВ «ПрофітГід» та АТ КБ «Приватбанк» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними
у п. 9 договору № 257334.
Згідно з поданим ТОВ «Клай інвест» розрахунком станом на 16 грудня 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором № 257334 в розмірі 17392 грн., з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 4392 грн. – проценти, 1000 грн. – комісія, 8000 грн. – пеня (арк. спр. 50-52). 
ТОВ «Клай інвест» має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за цим договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони – кредитодавця за цим договором (п. 4.1.4).
23 грудня 2024 року ТОВ «Клай інвест» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір факторингу № 23122024/1, відповідно до умов якого ТОВ «Клай інвест» відступає
ТОВ «Діджи фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи фінанс» приймає належні ТОВ «Клай інвест» права грошової вимоги до боржників. Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру прав вимог від 23 грудня 2024 року (арк. спр. 11-15, 41). 
Згідно з копіями платіжних інструкцій від 23 грудня 2024 року № 11010, від 15 січня 2025 року № 11147, від 13 лютого 2025 року № 11416 ТОВ «Діджи фінанс» сплатило на користь ТОВ «Клай інвест» кошти згідно договору факторингу від 23 грудня 2024 року № 23122024/1 (арк. спр. 30, 31).
Відповідно до копії витягу із додатку № 1 до договору факторингу від 23 грудня 2024 року № 23122024/1 від ТОВ «Клай інвест» до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 257334 на загальну суму 17392 грн. (арк. спр. 49).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «Клай інвест»
до ТОВ «Діджи фінанс» за договором № 257334.

Стосовно стягнення заборгованості за договором.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Під час розгляду справи суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «Клай інвест» уклали договір № 257334 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору
№ 257334 ТОВ «Клай інвест» надало відповідачу кошти в сумі 4000 грн. строком на 90 днів, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію, розмір яких визначений договором.
6 травня 2024 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Клай інвест» суд вважає доведеним.
В укладеному договорі № 257334 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У подальшому позивач ТОВ «Діджи фінанс» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 257334.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 257334: 4000 грн. за тілом кредиту, 4392 грн. – процентами, 1000 грн. – комісією. 
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.
Отже, суд вважає, що позов у цій частині є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором
№ 257334 за тілом кредиту, процентами та комісією. 
Щодо заявлених ТОВ «Діджи фінанс» вимог про стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 8000 грн. суд зазначає таке.
Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 8000 грн.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1437,70 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 54%.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із копій договору про надання правової допомоги від 1 червня 2026 року № 42649746/02 (арк. спр. 16-18), додаткової угоди до цього договору від 21 липня 2026 року № 257334 (арк. спр. 19), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17 березня 2016 року серії КС № 5618/10 (арк. спр. 32), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ОСОБА_2 від 21 липня 2026 року (арк. спр. 53) та акта надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 21 липня 2026 року (арк. спр. 42) судом встановлено, що адвокатом Білецьким Б.М. надавалася правнича допомога ТОВ «Діджи фінанс» у цій справі. Така допомога полягала в: усній консультації клієнта щодо обставин справи (витрачений час 0,5 год., вартість 250 грн.); письмовій консультації клієнта щодо спірних правовідносин (витрачений час 1 год., вартість 750 грн.); правовому аналізі обставин спірних правовідносин та наданні правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс» (витрачений час 1 год., вартість 1500 грн.), складанні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (витрачений час 2 год., вартість 3000 грн.), формуванні додатків до позовної заяви (письмових доказів) (витрачений час 0,5 год., вартість 500 грн.). Загальна вартість послуг складає 6000 грн.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -
в и р і ш и в :

Позовну заяву ТОВ «Діджи фінанс» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 6 травня 2024 року № 257334: 4000 (чотири тисячі) гривень тіла кредиту, 4392 (чотири тисячі триста дев`яносто дві) гривні процентів, 1000 (одну тисячу) гривень комісії, а також 1437 (одну тисячу чотириста тридцять сім) гривень 70 (сімдесят) копійок судового збору та 4000 (чотири) тисячі гривень витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ідентифікаційний код юридичної особи 42649746).
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Суддя:          В.Б. Требик