Справа № 192/1915/26 
Провадження № 3/192/612/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
15 липня 2026 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н. О., розглянувши в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього 

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, 

за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_1 23 червня 2026 року о 17 годині 30 хвилин в с-щі Солоне по вул. Героїв України, буд. 7 Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області керував транспортним засобом – мотоциклом марки «SР150R», номерний знак НОМЕР_3 не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1а ПДР України. Своїми діями неповнолітній ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Особа, відносно якої складено протокол до суду не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з викладеним суддя вважає за можливе розглянути протокол за відсутності особи, відносно якої складено протокол оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його участь не є обов`язковою.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суддя приходить до висновків про те, що винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 700993 від 23 червня 2026 року з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він керував мотоциклом без посвідчення водія, так як його не отримував; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка є його матір`ю; відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, з якого з`ясовано, що ОСОБА_1  не досяг 18-річного віку, з якого особи мають право отримувати посвідчення водія. 
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 13 цього Кодексу до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. 
Статтею ст.24? КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень, до неповнолітніх, віком від 16 до 18 років можуть бути застосовані наступні заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх заміняють, або під нагляд педагогічному чи трудовому колективу з їх згоди, а також окремим громадянам по їх проханню.
Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 13 КУпАП застосувати до неповнолітнього заходи впливу у виді попередження. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Оскільки передбачені ст. 24-1 КУпАП заходи, є альтернативними заходами впливу та не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, тому при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, стягнення судового збору не допускається. 
Враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_1 застосовано захід впливу – попередження, тому суддя приходить до висновку, що з неповнолітнього не підлягає стягненню сума судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24?, ч. 2 ст. 126, 284, ч. 2,3 ст. 294 КУпАП, суддя 
П О С Т А Н О В И В :

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1  заходи впливу у виді попередження. 

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя  Н. О. Щербина