РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 	справа № 200/296/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі – Відповідач) в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 08.11.2024 по 06.03.2025;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 08.11.2024 по 06.03.2025 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2026 адміністративну справу №200/296/26 вирішено передати за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.
10.02.2026 року матеріали відповідної справи надійшли до Черкаського окружного адміністративного суду.
Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею для розгляду справи визначено суддю Орленко В.І., яка ухвалою від 16.02.2026 року прийняла її до свого провадження. 
В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 займав посаду офіцера штабу стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 та брав участь у бойових діях по захисту суверенітету та незалежності України внаслідок вторгнення рф. Позивач вважає, що набув права та дотримався усіх умов для виплати йому додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн., пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме: за період з 08.11.2024 по 06.03.2025, однак реалізацію цього права обмежено відповідачем - фактично виплачено додаткову винагороду у значно меншому розмірі, що і зумовило необхідність звернутись з вказаним позовом до суду.
Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги Позивача є абсолютно безпідставними, оскільки Військова частина НОМЕР_1 належним чином та у повній відповідності до вимог постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди позивачу, що підтверджується витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди та довідкою про грошове забезпечення від 20.02.2026 № 2084/2391/15/835. Таким чином, на спірний період позивачу фактично виплачена вся належна йому сума додаткової винагороди в розмірі 344893,88 грн, а отже у військової частини НОМЕР_1 не існує жодної заборгованості перед Позивачем.
У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить витребувати докази: довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією рф проти України; бойовий наказ (бойове розпорядження); витяг з журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постову відомість (під час охорони об?єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань;
- відомості щодо того, чи було здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» Позивачу за період з 30.08.2024 по 05.05.2025 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період? Якщо ні, то з зазначенням підстав ненарахування та невиплати додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до чч. 1, 3 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Перевіривши клопотання, суд дійшов висновку, що докази, які просить витребувати представник Позивача, в частині, що стосуються предмету позову додані до матеріалів справи вх. 15736/26, вх. 12862/26.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду офіцера штабу стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 та брав участь у бойових діях по захисту суверенітету та незалежності України внаслідок вторгнення рф.
У відповідності до Довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №2084/5727 від 26.05.2025 року, ОСОБА_1 в період з 08.11.2024 по 06.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п. Велика Новосілка Донецької області. 
Підставою для її видачі є: накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині): №322 від 08.11.2024, №67 від 07.03.2025, журнал бойових дій 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 №166дск від 01.01.2025.
Позивач вважає, що набув права та дотримався усіх умов для виплати йому додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100 000 грн., пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме за період з 08.11.2024 по 06.03.2025 pоки, однак реалізацію цього права було протиправно обмежено Відповідачем - фактично виплачино додаткову винагороду у значно меншому розмірі.
05.12.2025 року представник позивача звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 (через Міністерство оборони України) із заявою-вимогою №5/12-3 від 05.12.2025 року (поштова накладна та опис вкладення до цінного листа додається), якою просив здійснити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких випат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 08.11.2024 по 06.03.2025 років з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Оскільки такі виплати проведені не були, це спонукало Позивача звернутись з відповідним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. 
На момент розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин): установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Так, з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Збройних Сил України було видано наказ Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" №260 від 07.06.2018 року, зареєстрований в в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Наказ).
Згідно п. 2 Розділу XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) Наказу установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
- 100 000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): - під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); - у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; - із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; - з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних війські артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; - на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); - з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; - кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); - у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); - з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; - у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.
Згідно з п. 4 Розділу XXXIV Наказу (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану), підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з п. З Розділу І (Загальні положення) Наказу, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: - штат військової частини (установи, організації) (далі військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; - грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за змістом Постанови Кабінету Міністрів України № 168 правовою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень є відповідний наказ командира (начальника). При цьому обов`язковою умовою для нарахування вказаної виплати є документально підтверджена безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за умови його фактичного перебування в районах ведення зазначених дій (заходів) у відповідний проміжок часу.
Так, у відзиві на позовну заяву Відповідачем зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди Позивачу, що підтверджується витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди та довідкою про грошове забезпечення від 20.02.2026 № 2084/2391/15/835, а отже у військової частини НОМЕР_1 не існує жодної заборгованості перед Позивачем.
Вказане твердження суд розцінює критично, з огляду на наступне.
Так, під час вивчення матеріалів справи судом були досліджені: 
- Довідка про безпосередню участь Позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України № 2084/5727 від 26.05.2025 року;
- Довідка про грошове забезпечення Позивача № 2084/2391/15/201 від 14.01.2026 року, на підставі яких встановлено, що:
1) з 08.11.2024 по 30.11.2024 (22 дні), фактично виплачено 22 000 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати Позивач мав отримати 73 333 грн. 33 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 51 333 грн. 33 коп.;
2) з 01.12.2024 по 31.12.2024 (31 день), фактично виплачено 38 064 грн. 51 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати Позивач мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 61 935 грн. 49 коп.;
3) з 01.02.2025 по 28.02.2025 (28 днів), фактично виплачено 30 000 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру Позивач мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 70 000 грн. 00 коп.;
4) з 01.03.2025 по 06.03.2025 ( 6 днів), фактично виплачено 5 806 грн. 45 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати Позивач мав отримати 19 354 грн. 39 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 13 548 грн. 39 коп.
Отже, оскільки судом, в ході розгляду справи, достовірно встановлено та підтверджено належними письмовими доказами (Довідкою про безпосередню участь № 2084/5727 від 26.05.2025) факт виконання Позивачем бойових завдань у визначені періоди (з 08.11.2024 по 06.03.2025), беручи до уваги, що військовою частиною НОМЕР_1 при нарахуванні вказаних виплат за спірні періоди не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого Позивачу не виплачено всі належні йому суми додаткової винагороди (відомості Довідки про грошове забезпечення № 2084/2391/15/201 від 14.01.2026), то вказане є підствою для висновку про протиправність дій Відповідача, в частині спірних правовідносин. 
За таких обставин, обмеження або заниження розміру гарантованих державою виплат військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, є недопустимим та протиправним, в зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам Відповідачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Решта доводів Відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують та не змінюють.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 08.11.2024 по 06.03.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 08.11.2024 по 06.03.2025 роки, з розрахунку до 100 000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.
Рішення складене та підписане 07.07.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО