Провадження №	2/447/1494/26 	
Справа №	447/2004/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.07.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Венера фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

відповідачка ОСОБА_1 
представник відповідачки адвокат Гивель В.

Процесуальні дії у справі.
28.05.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» звернувся у Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №282551 від 12.05.2025 у розмірі 6160,00 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченої суми судового збору 2662 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу у сумі 15500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.05.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №282551 про надання коштів на умовах фінансового кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі-кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн.; дата надання кредиту: 12.05.2025; строк кредиту: 90 днів; валюта кредиту: UAH Відсоткова ставка 0,72 % (процентів) на добу. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6160,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2160,00 грн. Послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п. 1.4 Договору - 1000,00 грн.
19.12.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» (далі-Первісний кредитор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладено договір факторингу №19122025/1 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 грудня 2025 року до договору факторингу №19122025/1, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 
12.05.2025 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти у сумі 4000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що стверджується інформаційною довідкою.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЗМУ ДМС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 15.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі на 20.07.2026. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.
Ухвала суду від 15.06.2026 була скерована відповідачці на зареєстровану адресу її проживання, та така була нею одержана, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.
Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.
25.06.2026 від представника відповідачки адвоката Гивеля В.П. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.
26.06.2026 від представника відповідачки адвоката Гивеля В.П. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідачка не заперечує факт укладення кредитного договору №282551 від 12 травня 2025 року із ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та підтверджує факт отримання кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн. Також відповідачка не заперечує, що станом на день звернення позивача до суду зазначені кошти не були повернуті у повному обсязі. Разом із тим відповідачка категорично не погоджується із заявленою позивачем вимогою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 500,00 грн, оскільки така сума є явно неспівмірною із ціною позову, складністю даної справи, фактичним обсягом виконаної представником позивача роботи та суперечить принципам розумності, справедливості й пропорційності, закріпленим нормами цивільного процесуального законодавства та практикою Верховного Суду. Зазначаю суду, що відповідачка звернулася за отриманням короткострокового кредиту не з метою безпідставного збагачення чи ухилення від виконання своїх зобов`язань, а виключно у зв`язку із надзвичайно складними життєвими обставинами, у яких вона перебуває протягом останніх років. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік відповідачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті чоловіка відповідачка залишилася єдиною особою, яка забезпечує матеріальне утримання сім`ї, самостійно виховує двох неповнолітніх дітей та несе повну відповідальність за їх виховання, розвиток, лікування та забезпечення необхідних умов життя. На утриманні відповідачки перебувають: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Молодший син відповідачки - ОСОБА_4 - є дитиною з інвалідністю, що підтверджується відповідним посвідченням. Наявність у сім`ї дитини з інвалідністю обумовлює необхідність постійного лікування, медичного спостереження, проходження реабілітаційних заходів, придбання лікарських засобів, спеціальних засобів догляду та інших додаткових витрат, які є суттєвими для сімейного бюджету. Саме за таких обставин відповідачка була вимушена звернутися до кредитної установи за отриманням кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн для забезпечення першочергових потреб своєї сім`ї. Відповідачка категорично не погоджується із вимогою позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн, оскільки така вимога не відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності, встановленим положеннями Цивільного процесуального кодексу України та сформованій практиці Верховного Суду. Стягнення додатково ще 15500 грн. витрат на професійну правничу допомогу фактично призведе до покладення на відповідачку надмірного фінансового тягаря, який не відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства. Відповідачка просить істотно зменшити їх розмір до суми, яка буде співмірною предмету спору, складності справи та фактичному обсягу наданих адвокатом послуг. Просив відмовити ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. У разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для їх відшкодування, зменшити розмір таких витрат до суми, яка відповідатиме критеріям розумності, співмірності та пропорційності.
30.06.2026 від представника позивача адвоката Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС», детально ознайомившись з Відзивом на позовну заяву, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, з урахуванням кваліфікації, досвіду та завантаженості адвоката. Відтак, заперечення Відповідача щодо недоведеності понесених витрат є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Просив відзив на позовну заяву Відповідача у справі № 447/2004/26 залишити без розгляду та задоволення. Розгляд справи проводити за відсутності представника Позивача. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» понесені судові витрати; Позовні вимоги ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
30.06.2026 від представника відповідачки адвоката Гивеля В.П. через систему «Електронний суд» надійшли заперечення (на відповідь на відзив). Вважає, що позивач не навів жодного аргументу, який би свідчив, чому саме у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 500,00 грн є співмірними із ціною позову, яка становить лише 6 160,00 грн. Позивач не пояснив: чим саме обумовлена така вартість правничої допомоги; які конкретні процесуальні дії вимагали значних часових затрат; чому дана справа є юридично складною; у чому полягає винятковість або підвищена складність даного спору. Розмір заявлених витрат більш ніж у два з половиною рази перевищує ціну самого позову. Просив відмовити ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» у задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
13.07.2026 від представника позивача адвоката Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 18 162,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір ( 2 662,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 15 500,00 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 447/2004/26 в суді першої інстанції становить 15 500,00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот 00 коп.) що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 07.07.2026 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 07.07.2026. Просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 500,00 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот 00 коп.)
20.07.2026 від представника відповідачки адвоката Гивеля В.П. через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Представник позивача Пархомчук С.В. просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, та в разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що є малозабезпеченою та багатодітною особою, яка має на утриманні дитину з інвалідністю. Тимчасово не працює, оскільки здійснює постійний догляд за хворим сином. Зазначила, що її чоловік помер шість років тому. Кредитні кошти вона вимушена була залучити у зв`язку з хворобою. З огляду на скрутне матеріальне та сімейне становище, просила суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Представник відповідачки адвокат Гивель В.П. просив позовні вимоги задоволити частково. Стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі 2160,00 грн., у решті позовних вимог просив відмовити.

12.05.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №282551 про надання коштів на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до п.1.1. Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі – кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту – кредит.
Згідно з п.1.2. Договору, Кредит надається строком на 90 днів, тобто до 09.08.2025. Строк дії договору 90 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Клієнт не має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором.
За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 262,8 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,72 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки – фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів.
Відповідно до п. 1.5 Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.
У п.4.4.2. Договору вказано, що Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, в порядку, встановленому Договором.
ОСОБА_1 підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL4012.
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір №282551 від 12.05.2025 ідентифікований ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЛАЙ ІНВЕСТ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор KL4012. 
Згідно із інформаційною довідкою, виданою директором ТОВ «Профітгід» Кредитодавець виконав свій обов`язок, передбачений договором, надіславши ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4000 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , вказаної відповідачкою.
19.12.2025 між ТОВ «Клай Інвест» та ТОВ «Фінансова Компанія «Венера Фінанс» укладено договір факторингу №19122025/1 відповідно до умов якого ТОВ «Клай Інвест» відступило до ТОВ «Фінансова Компанія «Венера Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19.12.2025 до договору факторингу №19122025/1, ТОВ «Фінансова Компанія «Венера Фінанс» набуло право грошової вимоги до Відповідачки в сумі 6160,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками становить 2160,00 грн.
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
На підставі частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, суд вважає, що між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 був укладений Договір №282551 від 12.05.2025 в електронній формі, підписаний нею одноразовим ідентифікатором.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 6160,00 грн.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання),
Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до положень ст. ст. 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №282551 від 12.05.2025, який укладений між позичальником та ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ».
Заборгованість відповідачки за кредитним договором не погашена.
Щодо понесених судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу потрібно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ВЕНЕРА ФІНАНС» надано суду копію договору 09/04/2026 про надання правової допомоги від 09 квітня 2026 року, укладеного між позивачем та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» в особі Адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 вказав, що, виходячи з принципів диспозитивності та змагальності, суд не вправі зменшувати суму витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи, а таке питання може бути вирішене лише за клопотанням іншої сторони за умови доведення неспівмірності цих витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг та результатами розгляду.
Зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є багатодітною матір`ю, має на утриманні дитину з інвалідністю та здійснює за нею постійний догляд, у зв`язку з чим не працює.
Оцінюючи клопотання представника відповідачки адвоката Гивеля В.П. про зменшення витрат на правничу допомогу, суд враховує її скрутне матеріальне становище, перебування на утриманні дитини з інвалідністю, відсутність постійного доходу та статус малозабезпеченої особи. Суд вважає, що сума у розмірі 500,00 грн. є співмірною, розумною та справедливою за даних обставин, а тому саме цей розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати.
Оскільки відповідачка ОСОБА_1 є малозабезпеченою особою, яка має на утриманні дитину з інвалідністю, здійснює догляд за нею та перебуває у складних життєвих обставинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору (або покладення судового збору на позивача / компенсацію судових витрат за рахунок держави відповідно до ст. 141 ЦПК України).
З огляду на те, що відповідачку ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом (на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, cуд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Венера фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Венера фінанс» заборгованість за кредитним договором №282551 від 12.05.2025 у розмірі 6160 (шість тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Венера фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.
Судовий збір за розгляд справи віднести за рахунок держави.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», юридична адреса: 03115, м. Київ, вул. Львівська, 23, офіс 703, код ЄДРПОУ 43561872.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 22.07.2026.
Суддя Павлів В. Р.