Справа № 165/1955/26
Провадження № 2/165/1072/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Рибас А.В.
з участю секретаря судового засідання Попіки Ю.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, –

встановив:

01 червня 2026 року до Нововолинського міського суду Волинської області від директора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М. надійшла позовна заява, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 501160073 від 09.07.2019 року у розмірі 16 601,34 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. 
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 09.07.2019 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 501160073.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 11 440,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 09.07.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 20,99 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, але відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
17.05.2021 року укладено договір № 2, відповідно до якого Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501160073. 
18.05.2021 року укладено договір № 18-05/21, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501160073.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501160073. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором № 501160073 від 09.07.2019 року.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 501160073 від 09.07.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16 601,34 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 8 939,71 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 6 514,89 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 400,00 грн.; заборгованість за комісіями – 0,00 грн.; інфляційні збитки – 577,75 грн.; нараховані 3 % річних – 168,99 грн.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушила умови договору, тому з огляду на це Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Нововолинського міського суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 03 червня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін на 11.30 год. 06.07.2026 року.
Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, у пункті 5 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористалася, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручено через відсутність адресата.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Крім того, судовий виклик надіслано ОСОБА_1 на номер телефону, зазначений у анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»; отримання судової повістки підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 100).
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 16.07.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
09 липня 2019 року за допомогою особистого підпису ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 43), в якій зазначено анкетні дані останньої, та у якій ОСОБА_1 просила відкрити поточні рахунки у гривні/доларах США/євро на її ім`я, в порядку, передбаченому чинним законодавством України та відповідно до умов договору. 
Підписанням цього акцепту, ОСОБА_1 підвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення договору з Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» на умовах, викладених у Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua (п.п. 2.1.1. п. 2.1.); підтвердила, що в день підписання цього акцепту отримала примірник договору та всіх додатків до нього, ознайомлена з положеннями законодавства України, що регують порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами банку згідно із договором, в тому числі, ознайомлена із змістом Інструції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у націальній та іноземних валютах (п.п. 2.1.2. п. 2.1.).
09 липня 2019 року за допомогою особистого підпису ОСОБА_1 підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501160073, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 55), в якій ОСОБА_1 запропонувала АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. 
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику «кредит готівкою» у сумі 11 440,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 09.07.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 20,99 %.
Кредит надається позичальнику для:
– власних потреб (розмір 10 000,00 гривень, спосіб видачі – переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346);
– оплати страхового платежу в розмірі 1 440,00 грн. згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника № 006.501160073.111 від 09.07.2019 року.
09 липня 2019 року за допомогою особистого підпису ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 69), в якому сторони погодили основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.
У додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 501160073 від 09.07.2019 року погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 68).
Надання ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 11 440,00 грн. підтверджується витребуваною на виконання ухвали суду інформацією АТ «СЕНС БАНК» № 10193-БТ-32.3/2026 від 18 червня 2026 року та наданою випискою по рахункам обліку кредитної заборгованості договору № 501160073 від 09.07.2019 за період з 09.07.2019 по 17.05.2021 (а.с. 102-144).
17.05.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» укладено договір факторингу № 2, відповідно до п. 2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «АЛЬФА-БАНК» за плату, а АТ «АЛЬФА-БАНК» відступає ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», а ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії (а.с. 6-8). 
Згідно додатку 1-1 до договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року, до ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» надійшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 501160073 від 09.07.2019 року у загальному розмірі 15 587,28 грн., з яких: 8 939,71 грн. – сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору; 6 247,57 грн. – сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за кредитом) на дату укладення договору; 400,00 грн. – пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу (а.с. 13-15).
18.05.2021 року між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до п. 2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» за плату, а ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії (а.с. 16-18). 
Згідно витягу з додатку 1-1 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 року вбачається, що до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надійшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 501160073 від 09.07.2019 року у загальному розмірі 15 587,28 грн., з яких: 8 939,71 грн. – сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору; 6 247,57 грн. – сума заборгованості в валюті договору (проценти та комісія за кредитом) на дату укладення договору; 400,00 грн. – пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу (а.с. 30-33).
Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року становила 16 601,34 грн., з яких: 8 939,70 грн. – заборгованість по основній сумі кредиту; 6 247,57 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 400,00 грн. – заборгованість з пені; 267,32 грн. – нараховані відсотки згідно кредитного договору; 168,99 грн. – нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України; 577,75 грн. – інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України (а.с. 71).
Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/23 (а.с. 34-36), відповідно до п. 2.1. якого, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики.
Із витягу з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 501160073 у загальному розмірі 16 601,34 грн., з яких: 8 939,71 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 6 514,89 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 400,00 грн. – пеня; 746,74 грн. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 45-48).
Згідно розрахунку станом на 25.05.2026 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» становить 16 601,34 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 8 939,71 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 6 514,89 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 400,00 грн.; заборгованість за комісіями – 0,00 грн.; інфляційні збитки – 577,75 грн.; нараховані 3 % річних – 168,99 грн. (а.с. 72).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться – ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні – ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 610, 611 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Станом на день подання позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кошти та відсотки за його користування не повертаються.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно із ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом установлено, що кредитний договір укладено відповідачем з первісним кредитором в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів.
Статтею 525 ЦК України установлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено, первісний кредитор – АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконало в повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором стосовно повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі остання повинна сплатити на користь позивача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та за нарахованими процентами з відповідача за договором № 501160073 від 09.07.2019 року підтверджені належними та допустимими доказами, тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 8 939,71 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 6 514,89 грн. заборгованості за нарахованими процентами за договором № 501160073 від 09.07.2019 року.
Окрім стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути з ОСОБА_1 400,00 грн. заборгованості за пенею та/або штрафами.
Законом України від 17 березня 2020 року № 533-ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено пунктом 6. У первісній редакції цієї норми передбачалося, що в разі прострочення споживачем у період із 01 березня по 30 квітня 2020 року виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.
Законом України від 13 травня 2020 року № 591-IX пункт 6 викладено в редакції, відповідно до якої звільнення від відповідальності поширено на період із 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця включно, в якому завершується дія карантину. Зазначеною нормою було передбачено, що у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у цей період споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Зокрема, споживач звільнявся від обов`язку сплачувати неустойку, штраф, пеню та інші платежі, сплата яких передбачена договором за прострочення виконання зобов`язань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 карантин, установлений з метою запобігання поширенню COVID-19, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Отже, останнім днем дії карантину вважається 30 червня 2023 року.
Враховуючи наведене, нарахування первісним кредитором 400,00 грн. заборгованості за пенею та/або штрафами за договором № 501160073 від 09.07.2019 року у період дії карантину є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.
Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 577,75 грн. інфляційних збитків та 168,99 грн. нарахованих 3 % річних, суд зазначає наступне.
Так, згідно з доданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 501160073 від 09.07.2019 року станом на 10.01.2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» нараховано ОСОБА_1 577,75 грн. інфляційних збитків та 168,99 грн. 3 % річних.
Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд зробив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, з 24.02.2022 року і до часу ухвалення рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан, тому нарахування 577,75 грн. інфляційних збитків та 168,99 грн. 3 % річних за договором № 501160073 від 09 липня 2019 року у період дії воєнного стану є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги на суму 15 454,60 грн. що становить 93,1 % від ціни позовної заяви, з огляду на що, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 478,69 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 9 000,00 грн., на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року (а.с. 58-60), прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 62-63), заявку на надання юридичної допомоги № 2360 від 01.04.2026 року (а.с. 64), витяг із акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 року (а.с. 65). 
При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним із ціною позовної заяви, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт та наданих ним послуг. Так, на думку суду, представником позивача безпідставно завищено кількість годин у витязі з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 року, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги, таких як: надання консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу, оскільки подана представником позивача позовна заява, є шаблонною та не потребує додаткового аналізу судової практики та зусиль на її складання, враховуючи те, що позовна заява розглядається у спрощеному провадженні.
Отже, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 3 000,00 гривень, які слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, –

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 501160073 від 09.07.2019 року у розмірі 15 454 (п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 60 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на оплату судового збору в сумі 2 478 (дві тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 69 копійок та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 16.07.2026 року.

Головуючий суддя   .      Алла РИБАС