Дата документу 17.08.2026 | Справа № 554/10312/26
| Провадження № 2/554/5016/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
17 серпня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Михайлової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов обґрунтований тим, що 12.05.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Спору з приводу проживання дитини між батьками не існує. 
З урахуванням викладеного, позивач просить розірвати укладений між нею з відповідачем ОСОБА_2 шлюб, який був зареєстрований 12.05.2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.07.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивачка ОСОБА_1 07.07.2026 року надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 10.07.2026 року надіслав заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечував.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що 12.05.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 394.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.
Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. 
Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
За вимогами статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. 
Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.7, 110, 112-115 СК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу– задовольнити в повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12 травня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 394.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя           І.М. Михайлова