Провадження № | 2/447/1643/26
Справа № | 447/2356/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне) 

18.08.2026 Миколаївський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Бачуна О.І.
за участі секретаря с/з Данилів О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
в с т а н о в и в:
24.06.2026 року, ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №5456877 від 13.04.2025 року , в розмірі 20305,72 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір №5456877 про надання споживчого кредиту в електронній формі. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 4900 грн., строком на 360 днів та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування коштів на платіжну картку відповідача.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
30.12.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №30\12/2025, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Ухвалою суду від 07.07.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження,
В судове засіданні представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи, 13.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №5456877 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту складає 4900 грн, строк кредиту 360 днів: з 13.04.2025 року по 08.04.2026 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 4900 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
Відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п. 1. 3 цього Договору.

Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором « 53296», після чого Відповідач отримав кредит у сумі 4900 грн на свою платіжну картку, що підтверджується довідкою про перерахування коштів ТОВ «ПЕЙТЕК» .
Крім цього, ОСОБА_1 13.04.2024 підписав Додаток №1 ТАБЛИЦЯобчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
13.04.2025 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту відповідно до якого, сума кредиту 4900,00 грн.,
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Судом встановлено, що в період з 13.04.2025 по 30.12.2025 відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 1537,31грн.
Враховуючи часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань перед первісним кредитором, 30.12.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №30/12/2025, за яким Позивач набув право грошової вимоги за Кредитним договором №5456877 у повному обсязі. Відповідно до реєстру прав вимог та розрахунку заборгованість до ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» станом на 30.12.2025 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №5456877 від 13.04.2025 на загальну суму 18147,27грн., з яких сума заборгованості з тіла кредиту 4899,99грн., заборгованість за процентами 10797,28грн., штрафні санкції 2450грн.
ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за період з 31.12.2025року по 08.04.2026рокку (99 календарних днів) здійснив нарахування процентів за стандартною ставкою на суму 4608,45 грн.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості, станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача за Кредитним договором №5456877 складає 20305,72грн, з яких: 4899,99грн - заборгованість за тілом кредиту, 10797,28грн - заборгованість за процентами за користування кредитом нараховані первісним кредитором, 4608,45грн. заборгованість за процентами нарахованими ТОВ « ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 99календарних днів.
Позивач в позовній заяві не заявляє вимог про стягнення нарахованих 2450 грн.– штрафних санкцій.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 12 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається із матеріалів справи кредитний договір укладено в електронній формі та підписано позичальником із використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема строку кредитування та процентів за користування кредитом, порядок і розмір яких визначено договором. На виконання його умов первісний кредитор перерахував на картковий рахунок відповідача 4900 грн. Здійснюючи користування кредитними коштами відповідач фактично визнав укладення договору та отримання кредиту.
Надані позивачем докази у своїй сукупності є достатніми для висновку про укладення між сторонами кредитного договору, наявність зобов`язань та підстав для стягнення заборгованості.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).
Факт переходу до позивача прав вимоги за вказаним кредитним договором до боржника ОСОБА_1 підтверджується відповідним договором факторингу, складеними на його виконання Актом прийому-передачі Реєстру боржників та Реєстром боржників.
Щодо стягнення (розподілу) судових витрат на професійну правничу допомогу
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно із частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У статті 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат передбачено, що віднесено до їх складу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частинами 1-3 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 3 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям (див.: пункти 139-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
Отже подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
У позовній заяві товариство просило відшкодувати витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн, яка надавалась адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 10 грудня 2024 року №10/12-2024 .
На підтвердження факту надання правничої допомоги надано заявку на виконання доручення до Договору від 10 грудня 2024 року№10/12-2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру , рахунок на оплату із наведеним переліком наданих послуг на суму 10 000 грн, акт прийому-передачі виконаних робі (наданих послуг).
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції не відповідають критерію розумності їхнього розміру.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Щодо стягнення (розподілу) судового збору
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Зважаючи на задоволення позовних вимог, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн .
Керуючись: ст. ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
позов задовольнити .
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №5456877 від 13.04.2025 року в розмірі 20305,72грн, з яких: 4899,99грн - заборгованість за тілом кредиту, 10797,28грн - заборгованість за процентами за користування кредитом нараховані первісним кредитором, 4608,45грн. заборгованість за процентами нарахованими ТОВ « ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 99 календарних днів.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 2662,40гривень судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» код ЄДРПОУ:44559822, місцезнаходження: м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська,27 приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 18.08.2026
Суддя Бачун О. І.