Справа № 754/6116/26
Номер провадження 2/289/1320/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №103035338 від 25.10.2021 в розмірі 19110,00 грн., судовий збір в розмірі 2662,40 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 25.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений Договір № 103035338, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 3000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок утворилась заборгованість в розмірі 19110,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 15240,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 870,00 грн. – заборгованість за комісіями.
17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 103035338. 
В подальшому 10.01.2023 було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило права вимоги до позичальників за кредитними договорами позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за Договором № 103035338, укладеним з відповідачем.
Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 103035338 від 25.10.2021.
Посилаючись на викладене, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звертається із даним позовом до суду, розгляд справи просить провести за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Ухвалою від 01.07.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, розгляд справи призначено на 24.07.2026 (а.с.101), проведення якого було відкладено на 27.08.2026 та в подальшому на 15.09.2026.
Ухвалою від 06.07.2026 задоволено клопотання відповідача про витребування з АТ КБ «ПриватБанк» доказів (а.с.111), витребувана судом інформація надійшла до суду 21.07.2026 (а.с.115-116).
Направлені відповідачу повістки про виклик до суду в судові засідання повернулися до суду неврученими по причині «адресат відсутній» (а.с.118,124,130), що згідно усталеної практики Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Окрім того, відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом доставки SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення» на вказаний в позовній заяві номер телефону (а.с.103,121,129), таким чином судом вжито всіх можливих способів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Суд вважає повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним.
В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення (а.с.6).
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, однак в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, заяв чи клопотань не надходило.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, судом протокольно ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, 25.10.2021 ОСОБА_1 на сайті tengo.ua заповнив Анкету-заяву на кредит № 103035338, за якою того ж дня погоджено надання кредиту в розмірі 3000,00 грн. на строк 6 днів (а.с.64).
В цей же день 25.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит №103035338, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується в строки та на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти в сумі 3000,00 грн. (п.1.1.-1.2.) на 6 днів з 25.10.2021 (п.1.3.). Термін повернення кредиту і сплати комісії та процентів за користування кредитом - 31.10.2021 (п.1.4.). Комісія за надання кредиту – 870,00 грн. (п.1.5.1.). Проценти за користування кредитом 540,00 грн., які нараховуються а ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.10-14,50).
Пунктом 1.7 Договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3 цього Договору.
Пунктом 2.2.2 встановлено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3. Договору, яким узгоджені умови пролонгації строку кредитування.
Умовами договору передбачено збільшення строку кредитування, зокрема, користування кредитним коштами позичальником після сплину раніше визначеного строку кредитування при наявності заборгованості, який не може перевищувати 60 днів (стандартні базові умови) (п.2.3.1.2. Договору).
Згідно п. 6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що приймаючи пропозицію ТОВ «МІЛОАН» про укладання цього кредитного договору позичальник підтверджує та погоджується, що з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору.
Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач уклав із ТОВ «МІЛОАН» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (аналогом ЕЦП одноразовим ідентифікатором R63436, що підтверджується довідкою про ідентифікацію а.с.65), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Отже, відповідач ОСОБА_1 усвідомлено погодився з умовами договору та підписанням цього договору підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства.
Сума позики 3000,00 грн. була перерахована 25.10.2021 ТОВ «МІОЛАН» згідно договору 103035338 на картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.66), випискою АТ КБ «ПриватБанк» за договором (а.с.116).
Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 06.07.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 25.10.2021 зараховано кошти на суму 3000,00 грн. (а.с.115,116).
Із долучених позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору 103035338 вбачається надання кредиту ОСОБА_1 25.10.2021 та нараховано комісію за оформлення кредиту 870,00 грн., з 26.10.2021 по 31.10.2021 нараховувалися проценти згідно п.1.5.2. договору. Оскільки позичальник кредитні кошти не повернув договір було неодноразово пролонговано на базових умовах згідно п. 2.3.1.2. Договору, та з 01.11.2021 по 30.12.2021 нараховувалися відсотки згідно умов укладеного договору п.п.1.6., 2.3.1.2. Загальна сума заборгованості за кредитом зазначена 13410,00 грн., з яких заборгованість : за тілом кредиту – 3000,00 грн., за процентами – 9540,00 грн., по комісії 870,00 грн. (а.с.25-26).
17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17/01-2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с.9-21), згідно реєстру боржників до вказаного договору під номером 2277 зазначено ОСОБА_1 , номер договору 103035338 (а.с.22-24,25), заборгованість за кредитом 13410,00 грн. (а.с.78).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу належні йому права вимоги до боржників новому кредитору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с.31-45), в тому числі до відповідача згідно реєстру боржників до вказаного договору під номером 65693 зазначено ОСОБА_1 , номер договору 103035338, загальна заборгованість за кредитом 19110,00 грн., з якої 3000,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням, 15240,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами, 870,00 грн. – заборгованість за нарахованими комісіями (а.с.46-48,49).
Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» доведено належними доказами своє право вимоги до відповідача за договором № 103035338 від 25.10.2021.
Розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджується долученими до справи розрахунками заборгованості (а.с.7,8) та не оспорюється відповідачем, контррозрахунок останнім не надано.
Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитних договорів, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Із матеріалів справи вбачається, що під час укладення угод використовувався електронний договір із застосуванням цифрового підпису.
Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису, умови якого позивачем були виконані. Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаними кредитними договорами.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять, будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано та не спростовано розмір заборгованості, заявлений позивачем.
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої нею не спростовано, контррозрахунок суду не надано, а отже заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору №01/07-2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.55-57); тарифи на послуги (а.с.59-60); копію заявки про надання юридичної допомоги №667 від 01.01.2026 по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 на суму 9000,00 грн. (а.с.61); витяг з акту № 18 від 30.01.2026 про надання юридичної допомоги на суму 9000,00 грн. (а.с.62).
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2662,40 грн. (а.с.68), а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926) до  ОСОБА_1 (адреса:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 103035338 від 25.10.2021 в розмірі 19110,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто десять грн. 00 коп.), а також судові витрати 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн. 40 коп.) – сума сплаченого судового збору, 9000,00 грн. (дев`ять тисяч грн. 00 коп.) – витрати на професійну правничу допомогу, а всього 30772,40 грн. (тридцять тисяч сімсот сімдесят дві грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Радомишльським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Наталія СІРЕНКО