Справа № 309/1229/26
Провадження № 1-кп/309/86/26

У Х В А Л А 

09 липня 2026 року Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
з участю прокурора: ОСОБА_3 
представника потерпілої сторони: ОСОБА_4 
обвинуваченого: ОСОБА_5 
захисника: ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025070000000414 від 11.09.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України,  

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025070000000414 від 11.09.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні до початку судового розгляду прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про арешт майна, яке належить на прав власності обвинуваченому ОСОБА_5 та майно, яке перебуває у спільній власності обвинуваченого з дружиною ОСОБА_7 , з метою забезпечення цивільного позову заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Хустської міської ради на суму 11 112 500 гривень.
Клопотання обґрунтоване тим, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 інкриміновано незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене службовою особою з використанням службового становища, шляхом вибуху, які спричинили інші тяжкі наслідки, що, за версією сторони обвинувачення, спричинило збитки державним інтересам та завдали шкоди державі в особі Хустської міської ради.
18 червня 2026 року заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Хустської міської ради у межах цього кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Прокурор зазначила, що з метою забезпечення реального виконання можливого судового рішення в частині цивільного позову необхідно накласти арешт на належне обвинуваченому та його цивільній дружині нерухоме майно.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на таке майно:
- автомобіль марки «Інфініті QX 50», 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- квартиру площею 65, 9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;
- садовий будинок площею 171, 7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:10:101:0082 площею 1.99 га. за адресою с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області; 
- цілісний майновий комплекс площею 430,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ; 
- земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:12:000:0032, площею 0, 11 га. За адресою с. Лісарня Мукачівського району. 
На підтвердження належності майна обвинуваченому ОСОБА_5 та дружині ОСОБА_7 до клопотання долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір дарування земельної ділянки та інші документи щодо відповідних об`єктів нерухомого майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити. Додатково зазначила, що арешт майна є необхідним також з огляду на санкцію ч. 4 ст. 240 КК України.
Представник потерпілої сторони Хустської міської ради ОСОБА_4 підтримав доводи прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. 
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що арешт майна може полягати не обов`язково в одночасному обмеженні всіх правомочностей власника, а може застосовуватися у тому обсязі, який є необхідним для досягнення відповідної процесуальної мети.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тобто цивільного позову.
У цьому кримінальному провадженні цивільний позов заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Хустської міської ради заявлений у межах судового провадження 18 червня 2026 року, його розмір визначений та становить 11 112 500 грн. Отже, клопотання прокурора має конкретну процесуальну мету забезпечення можливого виконання судового рішення в частині цивільного позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить обвинуваченому ОСОБА_5 та його цивільній дружині ОСОБА_7 , що підтверджується відповідними відомостями з державних реєстрів та правовстановлюючими документами.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або розміру цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу, наявність обґрунтованого обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір цивільного позову, співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинуваченого та інших осіб.
Суд враховує, що кримінальне провадження перебуває на стадії початку судового розгляду, цивільний позов заявлений та прийнятий судом у межах цього ж кримінального провадження на підготовчого судового засідання. Питання доведеності винуватості обвинуваченого та обґрунтованості цивільного позову по суті буде вирішуватися судом за результатами судового розгляду, однак на цій стадії наявність обвинувального акту, заявленого цивільного позову та належного обвинуваченому майна є достатніми процесуальними передумовами для вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Водночас суд бере до уваги, що цивільний позов заявлено на суму 11 112 500 грн, тоді як прокурор просить накласти арешт одразу на декілька об`єктів нерухомого майна, у тому числі на об`єкти нерухомості, які, за доводами сторони захисту, використовуються обвинуваченим та його цивільною дружиною.
Прокурором не надано доказів актуальної вартості кожного з об`єктів нерухомого майна, зазначених у клопотанні, не наведено розрахунку співвідношення вартості всього майна, на яке проситься накласти арешт, із розміром цивільного позову, а також не доведено, що арешт усього зазначеного переліку майна є необхідним і співмірним саме для забезпечення цивільного позову у заявленому розмірі.
За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а мета забезпечення цивільного позову може бути досягнута менш обтяжливим способом.
Обраний судом спосіб арешту відповідає завданню забезпечення можливого виконання судового рішення в частині цивільного позову, є менш обтяжливим порівняно з арештом усього переліку майна, зазначеного прокурором, та не створює надмірного втручання у діяльність обвинуваченого.
При цьому суд не стверджує наперед точну ринкову вартість зазначеного у клопотанні майна, оскільки відповідна оцінка в матеріалах клопотання відсутня. Однак саме ці об`єкти, з урахуванням площі земельних ділянок та їх місця знаходження, характеру заявленого цивільного позову та відсутності доказів необхідності арешту всього переліку нерухомого майна, є достатнім і пропорційним об`єктом для застосування арешту на цій стадії судового провадження.
Суд також враховує, що прокурор не ставить питання про заборону користування майном, не обґрунтовує необхідності фактичного припинення господарського чи іншого використання майна, а тому достатнім способом арешту є заборона відчуження та розпорядження земельною ділянкою без обмеження права користування нею.
За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити частково: накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:10:101:0082 площею 1.99 га. за адресою с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області; цілісний майновий комплекс площею 430,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:12:000:0032, площею 0, 11 га. За адресою с. Лісарня Мукачівського району, шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними, без обмеження права користування, а в решті клопотання відмовити.
Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369, 372 КПК України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та майно, яке перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме: 
- земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:10:101:0082 площею 1.99 га. за адресою с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області; 
- цілісний майновий комплекс площею 430,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ; 
- земельну ділянку з кадастровим номером 2122781400:12:000:0032, площею 0, 11 га. За адресою с. Лісарня Мукачівського району, 
шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними, без обмеження права користування, з метою забезпечення цивільного позову Спеціалізованої екологічної прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради на суму 11 112 500 гривень.
У решті клопотання прокурора про накладення арешту на інше нерухоме майно відмовити.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику та іншим заінтересованим особам, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю або частково у встановленому законом порядку.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити для виконання відповідному суб`єкту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1