Справа № 199/12035/25
(2/199/1006/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

02.09.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Захожа К.О., 

за участі представника позивача адвоката Андрієнко І.С., відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача адвоката Авдєєвої Н.М., 

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . де третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ: 
Позов обґрунтований тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 р. у справі № 202/1010/21 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 р. і до досягнення дитиною шестирічного віку. 
Позивач зазначає, що відповідач ухилявся від належного виконання обов`язку зі сплати аліментів на утримання дружини, унаслідок чого за період з 12 лютого 2021 р. по 31 липня 2025 р. утворилася заборгованість у розмірі 172 697,75 грн., у зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини в розмірі 172 697,75 грн.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю, просила суд задовольнити позов. 
Відповідач позов не визнав. 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву; заперечення відповідача проти позову обґрунтовані тим, що заборгованість виникла з вини саме позивача, яка понад три роки не пред`являла виконавчий лист про стягнення аліментів на дружину до виконання. Крім того, відповідач вказує на суттєві помилки в розрахунку заборгованості, зазначаючи про наявність переплат у окремі періоди. 
Відповідач також звертає увагу суду на свій важкий стан здоров`я (наявність ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, отриманої під час проходження військової служби, перебування на лікуванні) та скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вважає, що існують підстави для зменшення розміру пені або відмови у позові.
У судовому засіданні відповідач просив врахувати, що після припинення шлюбу в результаті його розірвання на підставі судового рішення, позивач та відповідач близько року не мешкали разом, згодом в березні 2022 р. вони примирилися та мешкали разом, підтримуючи шлюбні відносини, та відповідач добровільно надавав грошову допомогу позивачу; згодом посварилися та у грудні 2024 р. знову розійшлися, а у 2025 р. позивач звернула судове рішення про стягнення аліментів до виконання. 

Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 р. прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07.10.2025 р. закрито підготовче та призначено до розгляду по суті;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 28.10.2025 витребувано у Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію та її документальне підтвердження щодо здійснення розрахунку та наявності заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 12.02.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 шестирічного віку, в рамках ВП № НОМЕР_3;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.06.2026 витребувано Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копії матеріалів виконавчого провадження №202/10100/21 від 13.07.2021 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що з 05 серпня 2018 р. по 31 березня 2021 р. учасники цієї справи перебували у шлюбі та є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 р. у цивільній справі № 202/1010/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), а також аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 року і до досягнення дитиною шестирічного віку (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Вказане рішення суду набрало законної сили 18 травня 2021 року, а 13 липня 2021 р. судом були видані відповідні виконавчі листи.
Позивач звернулася з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 202/2010/21 20 березня 2025 р., та постановою державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Дніпрі Лободою О.Є. від 21 березня 2025 року було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3.
Постановою від 21 березня 2025 р. вказане виконавче провадження передано за територіальністю до Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпрі за зареєстрованим місцем проживання боржника.
В межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпрі Мартиновою А.І. 15 квітня 2025 року винесено постанову про арешт коштів боржника.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за аліментами від 13 липня 2021 року (із подальшими розрахунками станом на липень 2025 року), розраховано заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дружини за період з 12 лютого 2021 року по 31 липня 2025 року в розмірі 172 697,75 грн. 
На підставі матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана відповідачем 01.05.2025 р., про що свідчить його підпис у відповідній розписці, та того ж дня ним була отримана довідка - розрахунок про заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини; постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана стягувачем 06.05.2025 р., про що свідчить її підпис у розписці. 
На підставі матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 24.04.2025 р. відповідач у власноруч написаній ним заяві до органу ДВС повідомив про поточний рахунок для здійснення видаткових операцій, та державним виконавцем була винесена відповідна постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видатковий операцій. 
Судом на підставі матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що після відкриття виконавчого провадження (постанова від 21.03.205 р.) заборгованість за аліментами була погашена боржником, та 18.09.2025 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 50), та станом на вересень 2025 р. сукупний розмір заборгованості відповідача за аліментами становить 0,00 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком державного виконавця (а.с. 47).
У зв`язку з повним погашенням заборгованості, постановами державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпрі Мартинової А.І. від 18 вересня 2025 року знято арешт з усіх рахунків боржника, припинено розшук майна боржника, виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа в повному обсязі.
Крім того, з наданих відповідачем матеріалів, зокрема, відповідно до рішення військово-лікарської комісії (ВЛК ЯЦ ТРТНО МВС України по Дніпропетровській області) від 18 липня 2024 року, відповідача визнано непридатним до військової служби на підставі статей 75-а, 38-б, 39-б гр. ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Під час проходження військової служби у військовій частині № НОМЕР_2 Національної гвардії України відповідач зазнав важкої військової травми (забій головного мозку ІІ ст., субдуральна та епідуральна гематома, лінійний перелом тім`яної кістки, проводилася кістково-пластична трепанація черепу), у зв`язку з чим йому встановлено ІІІ групу інвалідності. 
На цей час відповідач не працює, проходить лікування, про що надані виписки з історії хвороби (а.с. 42 - 45, 48 -49). 
Відповідач є інвалідом 3 групи, вид пенсії - по інвалідності 3 групи, інвалідність армії (а.с. 41, 49). 
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав стягувача у виконавчому провадженні про стягнення аліментів та відповідальність боржника за прострочення сплати аліментів, та регулюються ст. 196 СК України. 
Суд, дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. 
Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (ст. 1 СК України). 
Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Отже, пеня - це санкція за порушення грошового зобов`язання, і право на її стягнення виникає лише за певних умов і в чітко визначеному порядку.
Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76 -80 ЦПК України. 
За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Як встановлено судом, виконавчий лист був пред`явлений позивачем до виконання у березні 2021 р., та виконавче провадження було відкрито постановою державного виконавця від 21.03.2025 р.
Судом також встановлено, що після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження (01.05.2025 р.) відповідач почав сплачувати заборгованість за аліментами, що вбачається з довідки про заборгованість та не заперечувалося представником позивача, та сплатив заборгованість в повному обсязі, через що 18.09.2025 р. постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено, тому, на переконання суду, не є слушними твердження позивача щодо навмисного та свідомого ухилення відповідача від сплати аліментів за весь період з урахуванням також тих встановлених судом обставини, що, починаючи з 13.07.2021 р. (дата отримання позивачем виконавчого документа) позивач не вчиняла жодних заходів з виконання рішення суду про стягнення аліментів, при цьому підтримувала шлюбні стосунки з відповідачем та мала з ним спільний бюджет до сварки, яка мала місце у грудні 2024 р. 
Окрім цього, позивачем не було надано суду доказів про те, що позивач до дня звернення виконавчого листа до примусового виконання (21.03.2025 р.) зверталася до відповідача про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши йому про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів, тому відсутні підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментних платежів за весь період, обраний позивачем, оскільки у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка наведена у постанові Верховного Суду від 19.02.2024 р. у справі №761/893/23 (провадження №61-17723св23), пеня починає стягуватися лише з моменту пред`явлення виконавчого документа до виконання (тобто з дня відкриття виконавчого провадження або з дати, зазначеної в розрахунку виконавця після запуску процесу). Пеня не нараховується за період, коли виконавчий лист не був пред`явлений до виконання, якщо мова йде про стягнення періодичних платежів (наприклад, аліментів). 
Отже, заборгованість по сплаті аліментних платежів виникла не з вини платника аліментів, тому підстави для задоволення позову відсутні. 

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, ст. 273 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ: 

В задоволенні позову відмовити повністю. 

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 

Дата складення повного судового рішення 11.09.2026 р. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя В.В.Спаї