Справа № 367/4761/21
Провадження №2/367/1319/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

23 липня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі секретаря судових засідань Колодезної В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Ірпінська міська рада Київської області, про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільному користуванні, -
в с т а н о в и в :
І. Стислий виклад позиції сторін.
До Ірпінського міського суду Київської області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Ірпінська міська рада Київської області, про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільному користуванні, мотивуючи вимоги таким. Позивачі являються власниками (спільна часткова власність) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_1 (1/10 частки), ОСОБА_4 (45/100 частки) та ОСОБА_5 (45/100 частки). Власниками іншої частини житлового будинку є ОСОБА_3 (72/100 частки) та ОСОБА_6 (28/100 частки). При цьому, частині будинку, яка належить на спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 присвоєно адресу: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується Договорами про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності від 05.05.2020 серія НОІ номер 884420, серія HOI номер 884432 та серія НОІ номер 884430.
Рішенням Ірпінського міського народного суду Київської області від 03.12.1990 по справі №2-91/90 визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок, який на сьогодні перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та у спільній частковій власності ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . Зокрема, земельна ділянка площею 259 м2 залишена в загальному користуванні співвласників. Позивачі мають намір у порядку ст. 118 Земельного кодексу України здійснити приватизацію земельної ділянки, на якій розташований належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок. Проте, на момент подачі позовної заяви не досягнуто домовленості щодо поділу земельної ділянки площею 259 м2, яка рішенням Ірпінського міського народного суду Київської області від 03.12.1990 по справі №2-91/90 залишена в загальному користуванні співвласників з Відповідачами, у зв?язку з чим Позивачі не можуть реалізувати своє право розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Крім того, між Позивачами та Відповідачами виникають спори про порядок реалізації правомочностей кожного із користувачів щодо даної земельної ділянки, зокрема, з питань встановлення розмірів частин земельних ділянок, що перебуває у фактичному користуванні кожного із них, меж відповідальності перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними із спільною земельною ділянкою, а також участі у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки.
Враховуючи викладене, просять суд поділити земельну ділянку площею 259 м2, яка рішенням Ірпінського міського народного суду Київської області залишена у спільному користуванні співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (склад відповідачів наведено станом на дату подання позовної заяви, до заміни судом неналежного відповідача належним — див. розділ ІІ), відповідно до часток співвласників.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 14.07.2021 по справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 22.02.2023 року у справі № 367/4761/21 призначено судову земельно-технічну експертизу для визначення варіантів поділу земельної ділянки, площею 259 м2, яка рішенням Ірпінського міського народного суду Київської області залишена у спільному користуванні співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 , на вирішення якої було поставлено наступні питання: Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку відповідно до часток співвласників? Які варіанти розподілу земельної ділянки можливі відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів?
Ухвалою суду від 16.08.2023 провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою суду від 13.03.2024 замінено неналежного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача - ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_6 18.06.2020 на підставі договору дарування передав належну йому 28/100 частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 13.03.2024 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 30.09.2024 року у справі № 367/4761/21 призначено по справі № 367/4761/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Ірпінська міська рада Київської області, про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільному користуванні повторну судову земельно-технічну експертизу для визначення варіантів поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на вирішення якої поставити наступні питання: 1.Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку відповідно до часток співвласників: ОСОБА_3 - 57/100 часток, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - 43/100 часток? 2.Які варіанти розподілу земельної ділянки можливі відповідно до часток співвласників ( ОСОБА_3 - 57/100 часток, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - 43/100 часток) та вимог нормативно-правових актів?
Ухвалою суду від 04.06.2025 провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням до суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експерта від 22.05.2025 № 10839/24-41 за результатами проведення повторної комісійної судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 367/4761/21.
В судовому засіданні позивач та представник позивача просили позовні вимоги задовольнити, зазначили про те, що при вирішенні спору сторону позивача влаштовує варіант розподілу земельної ділянки згідно 4 варіанту висновку повторної комісійної судової земельно-технічної експертизи. Щодо розподілу судових витрат представник позивача вказав про те, що питання судових витрат між сторонами вирішено, а саме витрати розподілені між ними порівно.
В судовому засіданні відповідач зазначила про те, що при вирішенні спору сторону відповідача також влаштовує варіант розподілу земельної ділянки згідно 4 варіанту висновку повторної комісійної судової земельно-технічної експертизи.
Інші сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені.
ІІІ. Фактичні обставини, установлені судом, норми права, які застосував суд, вмотивована оцінка та висновки суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 являються власниками (спільна часткова власність) частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_1 (1/10 частки), ОСОБА_4 (45/100 частки) та ОСОБА_5 (45/100 частки).
Власником іншої частини житлового будинку є ОСОБА_3 .
Частині будинку, яка належить ОСОБА_3 присвоєно адресу: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується Договорами про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності від 05.05.2020 серія НОІ номер 884420, серія HOI номер 884432 та серія НОІ номер 884430.
Рішенням Ірпінського міського народного суду Київської області від 03.12.1990 по справі №2-91/90 визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок, який на сьогодні перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та у спільній частковій власності ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . Земельна ділянка площею 259 м2 залишена в загальному користуванні співвласників.
Згідно висновку експертів за результатами проведення повторної комісійної судової земельно-технічної експертизи №10839/24-41 від 22.05.2025 надано варіанти порядку користування земельною ділянкою. Зазначено також про те, що не можливо здійснити розподіл земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні будь які правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку, проте можливо встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток співвласників житлового будинку, враховуючи фактичну площу 0.0800 га та фактичні межі землекористування.
Як встановлено в судовому засіданні сторони погодили 4 варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (далі – варіант 4).
Так, експертами у варіанті 4 вказано про те, що він наближений до варіанту порядку користування земельною ділянкою, запропонованого позивачем (том 1, а.с.241), враховує загальну фактичну площу земельної ділянки і частки співвласників ОСОБА_3 - 57/100 часток, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - 43/100 часток та враховує відстань 1.0 м від стіни житлового будинку до запропонованої межі розподілу. Суд зазначає, що вказане співвідношення часток (57/100 та 43/100) визначене експертами не тотожно часткам співвласників у праві власності на кожну з частин будинку окремо (72/100 та 28/100 - у межах частини будинку 20/1; 1/10, 45/100 та 45/100 - у межах частини будинку АДРЕСА_1 ), а виходячи із співвідношення загальної корисної площі обох частин житлового будинку ( АДРЕСА_1 та № 20/1) в цілому, що підтверджується технічною документацією, дослідженою експертами.
Згідно варіанту №4: ОСОБА_3 пропонується в користування земельна ділянка площею S1=0.0456 га (частка 57/100 від 0.0800 га); співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пропонується в користування земельні ділянки площею S2-0.0344 га та S3 = 0.0058 га, загальна площа землекористування становить 0.0344 га (частка 43/100 від 0.0800 га).
Схема встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0.0800 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №4 відображена в Додатку №4 до висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, які врегульовані відповідними нормами Цивільного та Земельного кодексів України.
Суд враховує, що станом на час розгляду справи право власності сторін на спірну земельну ділянку не оформлене (правовстановлюючі документи на ділянку відсутні), а сторони наразі мають лише право користування нею, похідне від права власності на відповідні частини житлового будинку, розташованого на цій ділянці, - відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній нерухомості (ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України). З огляду на це, до спірних правовідносин норми Цивільного та Земельного кодексів України, що регулюють спільну часткову власність на земельну ділянку, застосовуються судом за аналогією закону (ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України, ч. 8 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України), оскільки відносини щодо визначення порядку користування ще не приватизованою земельною ділянкою співвласниками розташованого на ній будинку прямо законом не врегульовані.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Частиною 1 ст. 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
У відповідності до ч.3, ч.4 ст. 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (ст. 89 ЗК України).
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Крім того, вирішуючи питання про можливість часткового задоволення позовних вимог про поділ земельної ділянки шляхом визначення порядку користування нею, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 686/1404/19, згідно з якою при вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку; якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Оскільки в судовому засіданні позивачі та відповідач погодили варіант №4 висновку експертів як прийнятний для обох сторін порядок користування спірною земельною ділянкою, а поділ ділянки в розумінні виділення окремих земельних ділянок у власність, як встановлено експертами, є неможливим через відсутність правовстановлюючих документів на ділянку, суд вважає, що задоволення позову шляхом визначення погодженого сторонами порядку користування земельною ділянкою є способом захисту, ефективним та таким, що відповідає суті заявлених позовних вимог, і не є виходом за межі позовних вимог, оскільки не змінює предмета спору (спірна земельна ділянка) та підстави позову (наявність спору щодо порядку реалізації прав співвласників щодо спільної земельної ділянки), а лише визначає конкретний спосіб його вирішення в межах заявленого предмета спору.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, враховуючи обставини справи, зважаючи на те, що за висновком експерта не можливо здійснити розподіл земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , проте, сторони погодили та визначили порядок користування земельною ділянкою згідно із запропонованим варіантом експертів, приходить до висновку про можливе часткове задоволення позову шляхом визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.
В частині поділу земельної ділянки між співвласниками, яка перебуває у спільному користуванні, суд відмовляє за наведених вище підстав.
Щодо розподілу судових витрат питання судом не вирішується, оскільки сторони в позасудовому порядку дійшли згоди щодо такого.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 356, 358, 364, 377 ЦК України, ст.ст. 86, 88, 89, 120, 152 ЗК України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Ірпінська міська рада Київської області, про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільному користуванні, - задовольнити частково.
Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0.0800 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №4, викладеного у додатку №4 до Висновку експертів за результатами проведення повторної комісійної судової земельно-технічної експертизи №10839/24-41 від 22.05.2025, який є невід`ємною частиною цього рішення.
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду складено та підписано 23.07.2026.
Позивачі:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );
ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );
ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 );
Відповідач: ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 );
Третя особа: Ірпінська міська рада Київської області (код ЄДРПОУ 33800777, адреса: Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а)

Суддя:       Л.В. Мерзлий