У Х В А Л А

05 серпня 2026 року м. Київ

Справа №824/44/26
Номер провадження № 22-вк/824/46/2026

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року, 
у справі №1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В

Короткий зміст заяви. 

08 травня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року у справі №1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява мотивована тим, що 30 квітня 2026 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», що знаходиться за адресою: 02156, м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б, оф. 203 у складі колегії суддів: Азарової І.В., Бойко Ю.Ю., Руденко Б.Г. ухвалено рішення у справі № 1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно до рішення третейського суду позов КС «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 задоволено, з відповідача стягнуто:
- заборгованість за кредитним договором № КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року в розмірі 295 087,86 грн.
- понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 43 235 грн.
На підставі викладеного, представник кредитної спілки «ЗАРАЗ» просить видати виконавчі документи на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року у справі № 1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «ЗАРАЗ» заборгованості кредитним договором № КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року в розмірі 295 087, 86 грн та понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 43 235 грн та судовий збір сплачений при подачі заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду.

Процесуальні дії учасників справи та суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку визначеному процесуальним законом.
Представник позивача повідомлений про дату судового засідання в приміщенні суду, про що свідчить його особиста розписка.
Відповідачу судові повідомлення неодноразово надсилались на поштову адресу, проте за даними поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
В порядку визначеному п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. 
В порядку визначеному п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб. 

В порядку ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Фактичні обставини справи.

17 серпня 2020 року ОСОБА_1 підписав заяву на отримання фінансового кредиту в розмірі 176400 грн. (а.с. 5)
17 серпня 2020 року між КС «ЗАРАЗ» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КВ-00128/08-20/2609, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 176400 грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Плата за користування кредитом становить 30 % річних, тип процентної ставки - фіксована.
Кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником (п. 1.2.).
Кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 17 серпня 2020 року по 17 серпня 2022 року (п. 1.4.1.). (а.с. 7-9)
Додатком №1 до кредитного договору є графік розрахунків від 17 серпня 2020 року. (а.с. 11)
Наявна у справі також розписка про ознайомлення з істотними умовами договору від 17 серпня 2020 року. (а.с. 6)
Цього ж дня сторонами підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору № № КВ-00128/08-20/2609. (а.с.10)
В подальшому 17 лютого 2023 року, 21 лютого 2024 року, 17 лютого 2025 року, 08 серпня 2025 року сторонами підписані додаткові договори до кредитного договору № КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року, згідно з якими строк кредитування продовжено до 17 лютого 2026 року. (а.с. 12-19)
21 лютого 2024 року КС «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 підписали третейську угоду, згідно якої спори, щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються Постійно діючим Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» відповідно до Закону України «Про третейські суди», регламенту Третейського суду та законодавства України. (а.с. 20)
Судом були витребувані у Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» матеріали справи №1604-26/01 позов Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно з матеріалами цієї справи позов був пред`явлений у квітні 2026 року. 
30 квітня 2026 року Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» ухвалено рішення, яким позов Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року в 295 087,86 грн та понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 43 235 грн. (а.с. 3-4)
Дані про виконання ОСОБА_1 рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні.

Застосовані норми права.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.
У пункті 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.
Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.
За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.
Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.
Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.
Положеннями статті 55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.
В порядку визначеному ч.ч.1-6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.
При розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.
Ухвала про видачу виконавчого документа направляється сторонам протягом п`яти днів з дня її прийняття.
Сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді.
Після розгляду компетентним судом заяви про видачу виконавчого документа справа підлягає поверненню до постійно діючого третейського суду.
Компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейському суду, крім випадків, встановлених законом.
Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу ІХ ЦПК України.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.
Частиною третьою статті 485 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 486 ЦПК України.
У статті 486 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням нею обов`язків як найманим працівником, є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише фізична особа, котра придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва (див. постави від 08 липня 2020 року у справі № 185/7494/15-ц, від 30 березня 2020 року у справі № 6-325/11, від 16 травня 2024 року у справі № 824/129/23).

Мотиви, з яких виходить суд.

У справі, що розглядається, зміст кредитного договору № КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року свідчить, що цільовим призначенням отримання кредиту було створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності, тобто не для споживчих потреб. 
Між сторонами 21 лютого 2024 року була укладена третейська угода. Докази, що третейська угода визнана недійсною в матеріалах справи відсутні. 
А тому суд приходить до висновку, що зазначена справа була підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди», третейський суд мав відповідну компетенцію для розгляду даної справи та мав відповідний обсяг повноважень за третейською угодою, укладеною 21 лютого 2024 року між КС «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 
30 квітня 2026 року третейським судом ухвалено рішення, судом оглянутий оригінал справи третейського суду та оригінал рішення третейського суду, зокрема. 
В матеріалах справи відсутні дані, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону. Рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів сторін у справі відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.
Аналіз ст. 486 ЦПК України та ст. 56 Закону України «Про третейські суди» свідчить, що при розгляді заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд не здійснює оцінки законності й обґрунтованості рішення третейського суду, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа.
У цих нормах також передбачено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, тягар доведення наявності яких покладається на сторону, яка обґрунтовує необхідність відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. 
Даних про наявність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду матеріали справи не містять.
Доказів добровільного виконання рішення третейського суду сторонами надано не було.
Заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подана заявником у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 483 ЦПК України. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди. 
За таких обставин, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, перелік яких зазначений у ст. 486 ЦПК України. Відповідачем не надані пояснення у справі, не наведені обставини, які свідчать про наявність підстав для відмови у видачі виконавчого листа і такі обставини судом не встановлені.

Висновки за результатами розгляду

В порядку визначеному ч. 1 ст. 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви КС «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року у справі № 1604-26/01.

Розподіл судових витрат.

За загальним правилом, визначеним у ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1664 грн, понесені при зверненні із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Керуючись ст.ст. 483-487 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В

Заяву кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року у справі №1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 30 квітня 2026 року у справі № 1604-26/01 за позовом кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким вирішено: 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «ЗАРАЗ» заборгованості кредитним договором № КВ-00128/08-20/2609 від 17 серпня 2020 року в розмірі 295 087 (двісті дев`яносто п`ять тисяч вісімдесят сім) грн 86 коп. та понесені витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 43 235 (сорок три тисячі двісті тридцять п`ять) грн витрат понесених на отримання професійної правничої (правової) допомоги.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «ЗАРАЗ» судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого листа в розмірі 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн.

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Стягувач:кредитна спілка «ЗАРАЗ» (ЄДРПОУ 37716197, 03039, м. Київ вул. Віктора Забіли, 5 оф. 122).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Соколова