Єдиний унікальний номер: 728/1440/26 
Номер провадження 2/728/838/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
22.06.2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 06.10.2025-100002629 від 06.10.2025 року в сумі 13360 грн 00 коп, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою його умов.
Ухвалою судді від 23.06.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10.08.2026 року, яке відкладено на 03.09.2026 року за клопотанням відповідачки.
Представник позивача - ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 13.07.2026 року подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що вона не погоджується з нарахованими відсотками та комісією та іншими платежами, а тому вважає, що зазначені нарахування потребують перевірки судом на предмет відповідності умовам договору та вимогам чинного законодавства України.
15.07.2026 позивачем подано відповідь на відзив, у якому він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи на те, що відповідачкою не сплачено заборгованість за укладеним договором; зазначив, що всі нараховані відсотки нараховувалися виключно відповідно до умов укладеного договору; підписавши договір, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, правочин вчинено у формі, встановленій законом; відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладенням договору. Щодо розрахунку заборгованості, зазначив, що матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Також, відсутні докази оскарження відповідачем умов договору щодо встановлення комісії, а тому відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як встановлено в судовому засіданні 06.10.2025 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06.10.2025-100002629, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в сумі 4000 грн 00 коп строком на 168 днів з дати його надання, що закінчується 22.03.2026 року з визначенням процентної ставки - фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентної ставки «Економ» - фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісії, пов`язаної з наданням кредиту - 5 % від суми кредиту та дорівнює 200 грн 00 коп; комісії за обслуговування кредитної заборгованості –200 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 170000% річних у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів /їх частини та/або комісії у терміни що передбачені договором.
Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е191, при цьому відповідачкою в заявці на отримання кредиту під час укладення договору вказано особисто банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу для надання коштів –4323-34ХХ-ХХХХ-8374 (а.с.13-20). 
Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.05.2026 року за №1-2805 підтверджується факт перерахування 06.01.2025 року ТОВ «Споживчий центр» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків через систему iPay.ua за договором про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, коштів в сумі 4000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 за договором кредиту № 06.10.2025-100002629 (а.с.12).
Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 06.10.2025-100002629 від 06.10.2025 року станом на 28.05.2026 року, становить 13360 грн 00 коп, із яких: заборгованість за основним боргом в сумі 4000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками 4760 грн 00 коп, комісія в сумі 600 грн 00 коп, заборгованість за відсотками нарахованими по ст.625 ЦК України, в сумі 4000 грн 00 коп.(а.с.22-25).
Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Споживчий центр» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є Інші види кредитування (а.с. 35).
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. 
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами шляхом укладення кредитного договору. При цьому, позивач виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідачка отримала кредитні кошти, однак не виконувала свої обов`язки за договором.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором № 06.10.2025-100002629 від 06.10.2025 року, позовні вимоги підлягають задоволенню, за винятком суми відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 4000 грн 00 коп, заборгованість за якою виникла в 2025-2026 роках, тобто в період дії на території України воєнного стану, під час якого нарахування неустойки за кредитними договорами (договорами позики) не допускається.
З відповідачки на користь позивача, відповідно до положень ч.1ст.141 ЦПК України, слід стягнути 1866 грн 34 коп витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.21) та поштові витрати в сумі 84 грн 25 коп, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,1%).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.10.2025-100002629 від 06.10.2025 року в загальному розмірі 9360 (дев`ять тисяч триста шістдесят) грн 00 коп, із яких: заборгованість за основним боргом - 4000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками - 4760 грн 00 коп, заборгованість за комісією 600 грн 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1950 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) грн 59 коп в рахунок повернення судових витрат, із яких: 1866 грн 34 коп - по сплаті судового збору, 84 грн 25 коп поштових витрат.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» м. Київ вулиця Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Повне судове рішення складено 03.09.2026 року.

Суддя О.І. Глушко