Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №344/23723/25
Провадження №2/338/584/26
07 липня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,
з участю: секретаря Микитюк А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

ТОВ «Таліон Плюс» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 750583400, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти у розмірі 31100,00 грн.
Договір укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов Договору грошові кошти перераховані відповідачу на банківську карту № НОМЕР_1 , вказану при укладанні Договору.
24 червня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № МВ-ТП/41, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за Договором № 750583400.
Відповідач зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим, позивачем достроково розірвано Договір шляхом направлення відповідачу відповідного повідомлення.
З 15 листопада 2025 року позивач припинив нарахування процентів за користування кредитом, передбачених Договором.
Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить 94777,44 грн, яка складається з: 31097,60 грн - заборгованості по тілу кредиту; 63679,84 грн заборгованості по процентах за користування кредитом.
Позивач просить стягнути на його користь із відповідача заборгованість за кредитним Договором, сплачений судовий збір та витрати на правничу правову допомогу.
Представник позивача на розгляд справи не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у відсутність учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. 
Судом встановлено, що 17 січня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 750583400 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до п. 2.1 розділу 2 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Загальний розмір кредиту за цим Договором становить 31100 грн 00 коп. Разом із тим позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів (п. 2.2 Договору).
У пункті 2.3, 2.4 розділу 2 Договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру Кредиту 17 січня 2025 року, що є датою надання Кредиту. Другий та решта траншів за Договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Надання кожного додаткового траншу за Договором збільшує загальний розмір кредиту на суму такого траншу.
Згідно з п. 3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.
Відповідно до положень п. 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
При цьому, вказано, що кількість днів такого продовження складає 30 днів.
Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3638,70 грн (п. 3.3 Договору).
Кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4731-21XX-XXXX-5679 (п. 5.1 Договору).
Відповідно до п.7.1 та 7.2 Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 16 лютого 2025 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту повинна бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних підстав: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору або дострокового припинення дії Договору в порядку, передбаченому п. 9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 Договору.
Кінцева дата повернення кредиту 16 лютого 2030 року (п. 7.3 Договору).
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором. Інших витрат позичальника Договором не передбачено (п. 8.1 Договору).
Проценти за користування кредитом є платою за користування позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних кредитодавцю. Процентна ставка за користування Кредитом є базовою процентною ставкою. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання) (п. 8.2 Договору).
Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних (п. 8.3 Договору).
Пунктом 8.5 Договору передбачено, що розмір Комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим Договором становить 1555 грн 00 коп.
Відповідно до п. 8.6 Договору для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 589183,28 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у розмірі 558083,28 грн (які складаються з процентів за користування Кредитом за Базовою ставкою та Комісії за надання кредиту) та суму кредиту у розмірі 31100,00 грн. Орієнтовна Реальна річна процентна ставка, з припущення користування кредитом протягом усього строку кредитування зі сплатою процентів за Базовою ставкою, складе 2467,17 відсотків річних. Денна процентна ставка дорівнює 0,98 відсотків в день.
Згідно з п. 9.1.1.7 Договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом, частини кредиту або комісії за надання кредиту щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення/розірвання Договору.
Відповідач підписав Договір № 750583400 від 17 січня 2025 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «BZZN».
Відтак, судом встановлено, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі та 17 січня 2025 року перерахував грошові кошти в сумі 31100,00 грн на банківську карту відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про успішний переказ грошових коштів на картковий рахунок відповідача.
15 листопада 2025 року позивач достроково розірвав кредитний Договір № 750583400 від 17 січня 2025 року, що підтверджується письмовим повідомленням відповідача про дострокове розірвання Договору від 15 листопада 2025 року.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, внаслідок чого у останнього за вказаним Договором утворилась заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 750583400, складеним первісним кредитором, складає 94777,44 грн.
24 червня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № МВ-ТП/41, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за Договором № 750583400.
Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № МВ-ТП/35 від 24 червня 2025 року визначено, що під правом вимоги розуміється весь обсяг прав грошових вимог клієнта за кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.5. Договору визначено, що Реєстр прав вимоги це перелік Прав вимог до Боржників, що відступаються за цим Договором.
Реєстр прав вимог має містити перелік Кредитних договорів (номер, дата), дані Боржників (ПІБ, РНОКПП), розмір (суму) Прав вимог, що відступаються за цим Договором, розмір (суму) фінансування.
Відповідно до долученого до матеріалів справи Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу МВ-ТП/41 від 24 червня 2025 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 94777,44 грн.
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 750583400, складеним ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість складає 110326,24 грн, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 31097,60 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 63679,84 грн та неустойки у розмірі 15548,80 грн.
Відтак, в ході передачі прав вимоги за Договором факторингу, право вимоги за кредитним договором № 750583400 від 17 січня 2025 року перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 110326,24 грн.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Таліон Плюс» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 17 січня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний Договір № 750583400 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що за вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 31100,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про успішний переказ грошових коштів на картковий рахунок відповідача.
Станом на час звернення позивача до суду, як вбачається із складених первісним кредитором та фактором за договором факторингу розрахунків, залишок заборгованості за кредитним договором № 700583400 становить 110326,24 грн, яка складається з 31097,60 грн - заборгованість по кредиту, 63679,84 грн - заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом, 684,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту та 15548,80 грн. заборгованості за неустойкою. Розмір неустойки на суму 15548,80 грн, вказаний в загальному розрахунку заборгованості, позивач не включає до розміру позовних вимог.
З огляду на встановлені судом обставини щодо обумовленого в договорі факторингу, укладеного 24 червня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», переходу до фактора разом з правом вимоги всіх інших прав та обов`язків клієнта за кредитним договором, в тому числі прав грошових вимог до Боржника по сплаті сум Боргу за Кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3. Договору факторину №МВ-ТП/41), суд вважає обґрунтованим нарахування ТОВ «Таліон Плюс» процентів відповідачу на умовах, передбачених договором кредитної лінії № 750583400.
Відомостей про погашення ОСОБА_1 утвореної за кредитним договором №750583400 заборгованості матеріали справи не містять.
У подальшому право вимоги за вказаним договором було передано позивачу ТОВ «Таліон Плюс».
Розрахунки заборгованості за договором № 750583400 від 17 січня 2025 року, надані первісним кредитором та позивачем, підтверджують наявність заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Таліон Плюс».
При цьому, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором.
Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору № 750583400 від 17 січня 2025 року та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ним з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а саме доведено факт надання позичальнику доступу до кредитних коштів за Договором № 750583400, утворення заборгованості у нього перед кредитором, а тому позов підлягає до задоволення. 
Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «Таліон Плюс» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Таліон Плюс» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 4088 від 16 грудня 2025 року.
Оскільки позов ТОВ «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642, заборгованість за кредитним договором №750583400 від 17 січня 2025 року у розмірі 94777,44 грн., сплачену суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський