"22" липня 2026 р. Справа № 363/6601/25

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 22 липня 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №480426 від 11.10.2025 року вбачається, що 11.10.2025 року о 16 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 в с. Катюжанка по вул. Поштова, 55 керував мопедом марки «Хонда Діо», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager 6820», проба позитивна: 0.41% проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
В судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Адвокат Самойленко А.В. теж, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув.
Так, ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Самойленком А.В. до суду неодноразово скерувалися клопотання про перенесення розгляду справи, в яких заявники щоразу посилався на обставини, які на їх думку перешкоджають розгляду справи, а саме: 05.01.2026 року - у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 , 20.01.2026 року - у зв`язку з пандемією, 11.03.2026 року – із-за неотримання відповідей на запити від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області; 20.04.2026 року – у зв`язку з необхідністю отримання відповіді на запит, направлений до органів Державної виконавчої служби, 27.05.2026 року – для ознайомлення адвоката з матеріалами справи, 22.07.2026 року – для отримання офіційної відповіді ВДВС та поліції щодо винесених відносно ОСОБА_1 постанов за ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Судом, відповідними листами, датованими 05.01.2026 року та 11.03.2026 року, які були направлені на ім`я ОСОБА_1 , роз`яснено останньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і особисто з`явитися до суду та/або надіслати на адресу суду свої пояснення та/або заперечення з-приводу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, скористатися правничою допомогою захисника, в тому числі і в разі наявності, передбачених законом підстав, в порядку надання безоплатної правничої допомоги. 
При цьому, захисник ОСОБА_1 – адвокат Самойленко А.В. 26.06.2026 року спрямував до суду клопотання, в якому просив суд закрити провадження по вказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому посилався на те, що ОСОБА_1 не здійснював керування мопедом, працівники поліції його не зупиняли, є покази свідка ОСОБА_2 , який зазначає, що саме він у дату, час та місці, зазначені в протоколі керував мопедом, а ОСОБА_1 був лише пасажиром, а відтак ОСОБА_1 скористався правом заперечувати проти обставин, викладених в протоколі через свого захисника та висловив свою позицію по справі. 
Суд враховує, що неодноразове подання клопотань про відкладення розгляду справи в даному випадку може свідчити про затягування її розгляду та суперечить принципу розумності строків судового провадження, передбаченому чинним процесуальним законодавством України. 

При цьому суд звертає увагу на те, що вказаний матеріал надійшов до суду повторно 10.12.2025 року і станом на 22.07.2026 року ОСОБА_1 до суду не прибув, кожного разу спрямовуючи безпосередньо чи через представника різні клопотання.
Крім того, суд зазначає, що сам по собі факт направлення запиту до відповідних органів, зокрема і до Державної виконавчої служби та поліції з метою з`ясування обставин накладення на особу стягнень по іншим справам, не є безумовною підставою для відкладення розгляду цієї справи, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості завчасно подати відповідні докази, пояснення чи заяви, а також забезпечити свою участь у судовому засіданні особисто або через представника, надати суду заперечення щодо обставин, викладених в протоколі. Крім того, суд звертає увагу на те, що оскарження ОСОБА_1 постанов, винесених щодо нього за ст. ст. 121 та 126 КУпАП не має жодного відношення до розгляду зазначеної справи.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 року, «Трух проти України» від 14.10.2003 року - наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. А відтак, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів та заперечень захисника Заболотного С.М..
Як вже зазначалося, в клопотанні від 27.05.2026 року, адвокат Самойленко А.В. просив не лише відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи, а і закрити провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки вважав, що очевидно відсутні подія та склад правопорушення, відсутні докази керування транспортним засобом, відеозапис працівниками патрульної поліції розпочався тоді, коли ОСОБА_1 вже стояв, функції водія мопеду виконувала інша особа, в прізвищі особі відносно якої складено протокол наявні описки, замість « ОСОБА_3 » зазначено « ОСОБА_3 ». 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Стаття 14 ЗУ "Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Так, відповідно до вимог п. 2.9. (а) ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан зокрема наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння. 
Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
Так, о гляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
При цьому відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст. 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №480426 від 11.10.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що 11.10.2025 року о 16 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 в с. Катюжанка по вул. Поштова, 55 керував мопедом марки «Хонда Діо», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager 6820», проба позитивна: 0.41% проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.
Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. 
Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі. Вказаний протокол підписано особою, що його склала, ОСОБА_1 від підпису, надання пояснень та отримання копії - відмовився.
Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання щодо нього цього протоколу у справі відсутні.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №480426 від 11.10.2025 року відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.
Також, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії за №480426 від 11.10.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: 
 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
 
- результатом тесту «Alkotest Drager»; 
 
- копію посвідчення водія серії НОМЕР_1 ; 
 
- листом інспектора ВП старшого лейтенанта поліції Т. Щіпкової про отримання ОСОБА_1 ідентифікаційного коду платника податків; 
 
- витягом з ІПС МВС України «Армор»; 
 
- диском з копією відеозапису знятого на бодікамеру (нагрудний відеореєстратор) (а.с.24). 
 
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Також згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.
Викладені в протоколі обставини підтверджується також і матеріалами відеозапису, доданими працівниками поліції до матеріалів справи (а.с.24). 
 
Так, із зазначеного відеозапису вбачається, що поліцейський зупинив ОСОБА_1 , який керував мопедом без шолома, спитав куди він їхав, на що ОСОБА_1 пояснив, що прямував до аптеки, перед цим вжив пива, далі працівник поліції вказав на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд за допомогою технічного засобу на місці зупинки та/або в медичному закладі, що передбачено ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року. 
 
На пропозицію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки та/або в медичному закладі водій ОСОБА_1 спочатку відмовлявся, оскільки не оспорював факту вжиття алкогольного напою – пива, просив його відпустити, потім погодився, оглянув сертифікат на справність приладу «Драгер» і, після продуття даного приладу ознайомився із результатами тесту, який підтвердив факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, вказаний результат тесту не оспорював.
 
При цьому на пропозицію поліцейського пройти ще огляд і в медичному закладі висловив свою чітку відмову. 
 
Таким чином з оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував того, що вживав алкоголь та зазначав, що випив пляшку пива, їхав до аптеки, оскільки в нього сахарний діабет. 
 
Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 те, що стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАп та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого склали протокол, від отримання копії якого ОСОБА_1 відмовився.
 
А відтак на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 за №480426 від 11.10.2025 року, за яких водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. 
Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. 
Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також суд враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП - огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку огляд водія на стан сп`яніння відбувався із застосуванням технічних засобів відеозапису, що у розумінні положень ч. 2 ст. 266 КУпАП є самодостатнім способом дотримання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і не встановлено будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів примусу чи інших дій, які б могли призвести до порушення його прав.
Щодо посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не керував зазначеним в протоколі транспортним засобом та працівники поліції його не зупиняли, суд зазначає, що відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
На вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції під час керування мопедом без шолома, при цьому сам ОСОБА_1 вказував на те, що шолому не має та хто взагалі в селі керує мопедом в шоломі, посилаючись на те, що шолом при керуванні мопедом взагалі не вимагається, крім того не оспорював факту керування та пояснював, що їхав до аптеки, як і не оспорював факту вживання ним пива, зазначав, що йому необхідно було проїхати лише до аптеки, після чого просив його відпустити, неодноразово питав чи може він їхати куди йому потрібно.
Не бере до уваги суд і твердження адвоката про те, що в матеріалах справи невірно зазначено прізвище ОСОБА_1 , замість вірного « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_3 », оскільки жодних доказів на підтвердження зазначеного, останнім не надано, в той же час матеріали справи містять копію посвідчення водія, виданого саме на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  та довідку інспектора ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в держаній податковій службі ідентифікаційного коду платника податків за № НОМЕР_2 . Крім того, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що інформацію про посвідчення водія було надано самим ОСОБА_1 з застосунку «ДІЯ». В той же час, ОСОБА_1 та його захисник на підтвердження того, що в його прізвищі нібито допущено помилку не надали суду належним чином завірених копій документів, які б засвідчували твердження адвоката.
Також суд не приймає до уваги заяву про надання письмових пояснень та долучення доказів ОСОБА_2 про те, що нібито він 11.10.2025 року у зазначеному в протоколі місці та час фактично виконував функції водія мопеду, а ОСОБА_1 перебував виключно у статусі пасажира, оскільки вказана особа до суду не прибула та безпосередньо суду показів не надавала, самим ОСОБА_1 клопотання щодо виклику та допиту ОСОБА_2 як свідка по справі суду не спрямовано. Крім того пояснення вказаної особи суперечать доказам, доданим до протоколу, складеному відносно ОСОБА_1 , оскільки матеріалами відеозапису повністю спростовується надана вказаною особою інформація. З матеріалів відеозапису не вбачається наявність поруч з працівниками поліції та ОСОБА_1 в момент його зупинки іншої особи, крім того сам ОСОБА_1 не оспорював факту керування мопедом, пояснюючи куди і для чого він їхав, а відтак матеріали зазначеного відеозапису не містять тверджень ОСОБА_1 про те, що керував мопедом ОСОБА_2 , а він був лише пасажиром. 
Таким чином судом повно, всебічно, об`єктивно й неупереджено досліджено письмові матеріали, матеріали відеозапису, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, направлення, результат тесту тощо), які зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду. 
Суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За порушення встановлених правил співіснування особа піддається примусу у вигляді накладення стягнення, користуючись яким, суспільство забезпечує погодженість особистих і суспільних інтересів, скеровує поведінку особи у необхідне, суспільно корисне русло. Отже, юридична відповідальність для особи застосовується невідворотно, якщо є позитивно виражені умови для настання такої відповідальності та немає негативно виражених умов для її усунення. Відповідальність є мірою людини. Людина постає вольовою особою завдяки розуму, а завдяки волі і свободи вона відповідає за свої вчинки. Так, юридична відповідальність передбачає для порушника настання обов`язків зазнавати несприятливих наслідків у вигляді особистого, майнового та іншого характеру, вид і міра яких передбачені санкціями правових норм. Вид і міра за вчинення діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків, а відтак діяння за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. 
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст. ст. 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави. 
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.
Суддя О.П. Дьоміна