Справа № 474/296/26
Провадження № 2/474/383/26

РІШЕННЯ
Іменем України

11.09.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

17.04.2026р. Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики № 74542473 від 24.12.2021р. в розмірі 28 173 грн. 71 коп., з яких: 14 652 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 13 521 грн. 71 коп. - заборгованість за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1БАНК») та відповідачкою було укладено електронний договір про надання коштів у кредит № 74542473, згідно якого позикодавець надав відповідачці, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, грошові кошти у розмірі 14 652 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів 1,99% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора надісланий на вказану позичальником електронну адресу.
Відповідно до п. 5.2 договору позики №74542473, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (Правила про надання грошових коштів у позику від 12.08.2021 – додаються). Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.
Враховуючи вчинені відповідачкою платежі на погашення боргу у сумі 1 261 грн 13 коп., заборгованість останньої за договором позики складає 28 173 грн 71 коп., з них: 14 652 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 13 521 грн 71 коп. - сум заборгованості за процентами.
02.11.2022р. між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 029-021122 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у т.ч. і за договором позики № 74542473, укладеним з відповідачкою.
05.12.2025р. між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 05/12/25-01 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у т.ч. і за договором № 74542473, укладеними з відповідачкою.
За таких обставин позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за договором про надання коштів у кредит у заявленому розмірі.
Представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судові засідання призначені на 29.06.2026р. та 11.09.2026р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у заявах від 28.05.2026р., 03.07.2026р. просили розглядати справу за відсутності представника позивача, дали згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачка в судове засідання призначене на 29.06.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб порталі “Судова влада України”. Водночас у заяві від 29.06.2026р. просила відкласти розгляд справи для вирішення питання погашення заборгованості з представником. 
В судове засідання призначене на 11.09.2026р. відповідачка не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, шляхом безпосереднього вручення судової повістки у приміщенні суду. Про причини неявки суд не повідомила, із заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності чи іншими заявами по суті спору - не зверталася.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
24.12.2021р. між ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 74542473, за умовами якого, п.п. 1, 2 позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити проценти від суми позики. Параметри та умови позики: дата надання позики – 24.12.2021р.; строк позики – 30 днів; дата повернення позики – 23.01.2022р.; сума позики – 14 652 грн. 00 коп.; процентна ставка базова – 1,99% в день (фіксована); знижена процентна ставка 0,199% в день яка застосовується у межах та відповідно до умов програми лояльності; процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день – 2,70%; пеня - 2,70% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 102,48%, орієнтовна загальна вартість позики – 15 526 грн. 72 коп.
У п. 3 договору № 74542473 визначено, що позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, процентів, всіх додаткових послуг за формою наведеною у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що зазначена у додатку № 1.
Проценти за договором нараховуються щоденно на залишок позики, включаючи дати отримання та повернення позики (п. 4 договору № 74542473).
У п.п. 5.1, 5.2 договору № 74542473 позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ua/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також, що він до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті кредитодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Позичальник доручив позикодавцю ініціювати списання коштів із відповідного банківського рахунку позичальника з використанням реквізитів платіжних карток, що були зазначені позичальником при отриманні позики, сплаті процентів, та направляти їх на виконання грошових зобов`язань позичальника за цим договором і таке списання може бути здійснене необмежену кількість разів (п. 5.3 договору № 74542473).
Відповідно до п. 9 договору № 74542473 позичальник має право протягом 14 днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення 14 календарних днів у спосіб визначений у п. 9 договору.
Договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п. 12 договору № 74542473).
Якщо сума позики зазначена у п.2.1 п. 2 договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати процентну ставку за понадстрокове користування позикою в розмірі визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування (п. 17 договору № 74542473).
Договір № 74542473 підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, зокрема позичальником – PY2NXvWtFh. Рахунок НОМЕР_1 .
Додаток № 1 до договору № 74542473 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки містить дату видачі кредиту/дату платежу – 24.12.2021р., 23.01.2022р., розмір тіла кредиту 14 652 грн та розмір процентів 874 грн 72 коп., реальну річну процентну ставку – 102,48%.
В додатки до позовної заяви позивачем надано, не підписані відповідачем у будь-який спосіб, Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1БАНК» затверджені наказом № 12/08/2021 від 12.08.2021р. Пунктами 6.1, 6.2 цих Правил установлено, що за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірах, визначених у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою. Згідно з пунктом 6.5 Правил, - у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Обставини перерахування відповідачці коштів за кредитним договором № 74542473 у сумі 14 652 грн. підтверджуються довідкою ТОВ «1БАНК» № 05/12/2025-22896 від 05.12.2025р., довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000106456/ТНПП від 12.01.2026р. про виконання платіжної інструкції ініціатора платіжної операції ТОВ «1БАНК» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5, а також платіжною інструкцією ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», згідно яких 24.12.2021р. відправником ТОВ «1БАНК» отримувачу з платіжним інструментом НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в сумі 14 652 грн.
У довідці про ідентифікацію ТОВ «1БАНК» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 з якою укладено договір № 74542473 ідентифікована товариством «1БАНК», акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора PY2NXvWtFh час відправки якого 24.12.2021р. о 12.03.20год, на електронну пошту – tarasenko.o1212@gmail.com. У цій же довідці зазначено, що ідентифікація клієнта здійснювалася за посередництва системи BankID НБУ 01.08.2021р. о 15:06:38.
У додатки до позовної заяви позивачем надано виготовлений ТОВ «1БАНК» розрахунок заборгованості за період з 24.12.2021р. до 12.12.2022р., з якого вбачається, що заборгованість відповідачки на кінець періоду становить: 14 652 грн. – тіло кредиту, 13 521 грн. 71 коп. – проценти (нараховані у період з 24.12.2021р. до 24.02.2022р., та з 25.04.2022р. до 20.05.2022р. за зниженою 0,199% в день та базовою 1,99% процентними ставками). З нього ж вбачається, що відповідачкою вчинені платежі на погашення боргу – всього у сумі 1 261 грн 13 коп., які зараховані на погашення процентів.
02.11.2022р. між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «Сіроко фінанси» укладено договір факторингу № 029-021122, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги.
У Витязі з Реєстру прав вимоги № 12/12/22 від 12.12.2022р. до Договору факторингу № 029-021122 під порядковим № 2725 значиться боржник ОСОБА_1 за договором № 74542473 (борг: 14 652 грн. 00 коп. – тіло та 13 521 грн. 71 коп. - проценти).
З 14.12.2022р. до 05.06.2024р. проведено фінансування згідно Договору факторингу № 029-021122, про що надано платіжні інструкції кредитового переказу коштів № 664, 676, 677, 678, 692, 697, 715, 759, 784, 797, 823, 832, 840, 864, 868, 882, 884, 886, 913, 915, 926, 929, 961, 976, 978, 990, 1006, 1017, 1033, 1068, 1089, 1108, 1156, 1168, 1184, 1198, 1217, 1277.
05.12.2025р. між ТОВ «Сіроко фінанси» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 05/12/25-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти фінансування в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. 
У Реєстрі прав вимоги № 05/12/25 до Договору факторингу № 05/12/25-01 під порядковим № 9723значиться боржник ОСОБА_1 за договором № 74542473 (борг: 14 652 грн. 00 коп. – тіло та 13 521 грн. 71 коп. - проценти).
05.12.2025р. проведено фінансування згідно Договору факторингу № 05/12/25-01, про що надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579936556.1. 
У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ «Деал Фінанс Груп» за договором № 74542473, за період з 12.12.2022р. до 10.02.2026р., зазначено, що загальна сума заборгованості по договору станом на 10.02.2026р. становить: 14 652 грн. 00 коп. – тіло та 13 521 грн. 71 коп. – проценти. 
22.08.2025р. між адвокаткою Ткаченко Ю.О. та позивачем укладено договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги відповідно до якого (розд. 1) адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання дій спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також захисту прав клієнта пов`язаних із стягненням заборгованостей у судовому порядку. У розділі 4 договору зазначено про винагороду адвоката, її вид та вартість, а також те, що клієнт протягом 10 днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги та отримання рахунку сплачує винагороду. Факт надання правничої допомоги засвідчується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги.
У Акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до Договору № 22-08/25/ДІЛ) під порядковим номером 9342 зазначено боржника ОСОБА_1 .
У Витязі з акту № 7-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.01.2026р. (додаток № 2 до Договору № 22-08/25/ДІЛ) зазначено, що згідно з договором № 22-08/25/ДІЛ послуги з правничої допомоги надані адвокатом у повному обсязі щодо боржника ОСОБА_1 . Надана послуга та вартість: вивчення наявних у клієнта документів, їх аналіз, визначення правової позиції, аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви – 500 грн.; підготовка, складання та направлення позовної заяви до боржника за договором позики, за необхідності – інших заяв по суті справи електронній формі за посередництвом ЄСІТС, представництво адвокатом інтересів клієнта у суді (самостійно подача адвокатом позовної заяви) – 4 000 грн. 
Оплата згідно Акту № 7-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.01.2026р. за договором № 22-08/25/ДІЛ проведена 16.01.2026р. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 579938011.1).
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України “Про електронну комерцію” № 675-VІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону України “Про електронну комерцію” електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію” якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та ТОВ «1БАНК» кредитного договору в електронній формі та перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, а також невиконання відповідачкою свого обов`язку щодо погашення заборгованості та процентів за ним, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 74542473 в розмірі 28 173 грн. 71 коп., з яких: 14 652 грн. 00 коп. – заборгованість за основним боргом; 13 521 грн. 71 коп. - заборгованість за відсотками, то слід зазначити наступне.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема,в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.
У постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема і у постанові Великої Палати Верховного суду від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16, неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
24.12.2021р. між ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 74542473, параметри та умови якої наступні: дата надання позики – 24.12.2021р.; строк позики – 30 днів; дата повернення позики – 23.01.2022р.; сума позики – 14 652 грн. 00 коп.; процентна ставка базова – 1,99% в день (фіксована); знижена процентна ставка 0,199% в день яка застосовується у межах та відповідно до умов програми лояльності; процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день – 2,70%; пеня - 2,70% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 102,48%, орієнтовна загальна вартість позики – 15 526 грн. 72 коп.
Тобто, умовами Договору визначено строк, у межах якого здійснюється повернення отриманих позичальницею грошових коштів – 30 днів. При цьому, проценти за договором нараховуються щоденно на залишок позики, включаючи дати отримання та повернення позики (п. 4 договору).
Позивач при зверненні до суду з вимогами щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами послався крім умов Договору, ще й на Правила, копію яких долучив до позовної заяви, чим обґрунтовував можливість продовження нарахування процентів, у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування, в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів. Та надав розрахунок боргу виготовлений первісним кредитором, з якого вбачається, що нарахування процентів у заявленій до стягнення сумі відбувалося у період з 24.12.2021р. до 24.02.2022р., та з 25.04.2022р. до 20.05.2022р. за зниженою 0,199% в день та базовою 1,99% процентними ставками.
Умови та порядок автоматичного продовження (пролонгації) строку користування позикою Договором позики не передбачені. А посилання у п. 5.2 договору на те, що до моменту підписання договору позичальник вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, без зазначення ідентифікуючих ознак цих Правил, з якими він ознайомлений, а також без конкретизації умов для пролонгації (автопролонгації) договору, ці посилання у кредитному договорі не можна вважати такими, що свідчать про ознайомлення відповідача з Правилами, зокрема і у редакції яка додана до позовної заяви, та погодження умов щодо пролонгації (автопролонгації).
Відповідно до пункт 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення Позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбачено Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною, починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Між тим, надані позивачем Правила, що розміщені на сайті фінансової установи, якими визначено порядок сплати процентів, не підписані безпосередньо відповідачкою. Та самі по собі Правила викладені на сайті не можуть вважатися складовою частиною договору, якщо відсутні докази ознайомлення та погодження з ними позичальника, про що свідчить його підпис.
Так, електронний договір дійсно має юридичну силу письмового договору, але лише в тій частині, яку користувач безпосередньо акцептував (у цій справі підписав за допомогою одноразового SMS-пароля).
Посилання на Правила, що містяться на загальному сайті, не можуть вважатися узгодженими умовами Договору, а роздруківка Правил із сайту фінансової установи та долучення її до позовної заяви не є належним доказом умов Договору, оскільки відсутні докази, що в день підписання Договору діяли саме ці умови застосування процентної ставка.
Здійснення відповідачкою погашення заборгованості за Договором, після сплину тридцятиденного строку, саме по собі не свідчить про узгодження сторонами нарахування процентів після спливу визначеного строку та відповідного розміру щоденної процентної ставки.
Визначаючи розмір заборгованості, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості та його відповідність умов договору), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Оскільки сторонами договору позики було погоджено строк позики протягом 30 днів, то тільки в межах строку його дії, а саме за період з 24.12.2021р. до 23.01.2023р. включно, позикодавець мав право нараховувати відповідачу проценти.
Умовами договору визначено фактично декілька альтернативних процентних ставок за користування позикою (знижена, базова (фіксована) та за понадстрокове користування позикою. При цьому, у ньому ж не конкретизовано яка процентна ставка та за яких умов застосовується кредитодавцем.
Базова фіксована процентна ставка - це стабільний відсоток за кредитом чи депозитом, який встановлюється банком на весь чи частину терміну договору і не змінюється залежно від ринкових умов, а знижена процентна ставка пропонується за виконання певних умов.
Як було встановлено, умовами Договору позики - позика у сумі 14 652 грн. надається відповідачці на строк 30 днів зі сплатою процентів фіксованої (базової) процентної ставки у розмірі 1,99% в день, тобто в межах строку кредитування відповідачці мали бути нараховані відсотки у сумі 9 038 грн. 82 коп. (14 652 грн. * 1,99% * 31 день (кількість днів нарахування процентів, включаючи дати отримання та повернення позики).
Відповідачкою вчинено платежі на погашення боргу - 1 261 грн 13 коп. 
А тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по процентам у сумі 13 521 грн. 71 коп. – підлягають частковому задоволенню у сумі 7 777 грн. 69 коп. (9 038 грн 82 коп. – 1 261 грн 13 коп.).
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню в розмірі 22 429 грн. 69 коп., з них: 14 652 грн. 00 коп. – заборгованість за основним боргом; 7 777 грн. 69 коп. - заборгованість за відсотками.
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правової допомоги, Акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію.
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та часткове задоволення позову на 79,61%, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в сумі 3 582 грн. 45 коп.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 119 грн. 54 коп. (79,61%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” заборгованість за договором позики № 74542473 від 24.12.2021р., станом на 10.02.2026р., в сумі 22 429 (двадцять дві тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 69 коп., з них: 14 652 (чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 7 777 (сім тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 69 коп. - сума заборгованості за процентами.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” заборгованість за договором позики № 74542473 від 24.12.2021р., станом на 10.02.2026р., в сумі 5 744 (п`ять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 02 коп. - заборгованість по процентам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” судові витрати: судовий збір в сумі 2 119 (дві тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 54 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3 582 (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. 45 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 542 (п`ятсот сорок дві) грн. 86 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 917 (дев`ятсот сімнадцять) 55 коп. покладаються на позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП”.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП” (код ЄДРПОУ 44280974, юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, офіс 40/3).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ф.Г. Сокол