ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8873/25  Номер провадження 22-ц/814/2714/26	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Карпушина Г. Л., Панченка О. О.
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни
на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2026 року, ухвалене в місті Полтава під головуванням судді Самсонової О. А.
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, посилаючись на факт порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 979740 від 04.09.2023 в сумі 101 129,59 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.
Позов мотивовано тим, що 04.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 979740, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 14 300 грн на умовах, визначених кредитним договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, у свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед кредитором не виконав, порушив умови кредитного договору.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 979740 від 04.09.2023 становить 101 129,59 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 14 299,99 грн; заборгованість за процентами - 86 829,60 грн.
У подальшому, 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено Договір факторингу № 21062024, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 979740 від 04.09.2023.
Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. 
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2026 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 979740 від 04.09.2023 в розмірі 101 129,59 грн, на відшкодування понесених судових витрат - 10422,40 грн, а всього стягнуто 111 551,99 грн. 
Рішення суду мотивовано наявністю підстав для стягнення з відповідача заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх зобов`язань за кредитним договором.
Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З. Я. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 7 150 грн.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Вказує, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 86 829,60 грн, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 14 299,99 грн.
Вважає, що у спірних правовідносинах, судом першої інстанції не було враховано норми Закону України «Про захист прав споживачів», а тому при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, врахуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що розмір відсотків, що складатиме 50% від суми заборгованості за тілом кредиту (основною сумою боргу 14 299, 99*50% = 7 150, 00 грн), адже саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитними договорами є незаконними, та підлягають списанню, так як, позичальнику як військовослужбовцю ЗСУ проценти за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Також вказує, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн є значно завищеними, неспівмірними із складністю справи, та підлягають зменшенню.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що 04.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та  ОСОБА_1  укладено електронний кредитний договір № 979740 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». 
Згідно з пунктами 1.2-1.4 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 14 300 грн, строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів.
Стандартна процентна ставка за договором становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору.
Згідно довідки про ідентифікацію договір був підписаний ОСОБА_1 04.09.2023 о 09:59:20 год із застосування ідентифікатора В312.
ТОВ «Селфі Капітал» виконало свої зобов`язання, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 14 300 грн.
Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачем 29.08.2024 на загальну суму 126 140,30 грн, із них сума кредиту 14 300 грн, проценти - 111 840,30 грн.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 979740 від 04.09.2023 становить 101 129,59 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 14 299,99 грн; заборгованість за процентами - 86 829,60 грн.
21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 21062024, за умовами якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі, що є додатком до цього договору.
Згідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 21062024 від 21 червня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 979740.
Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача в порядку правонаступництва прав кредитора за спірним кредитним договором, недійсність якого в установленому порядку не встановлена. 
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано відповідачу досудову вимогу від 16.10.2025 (вих. № 23682113) про необхідність погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання позивачем зобов`язання, яка залишена відповідачем без реагування.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено факт укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо усіх його істотних умов, проте відповідач в порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірі та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача як нового кредитора.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 509, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів.
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3, статті 6, частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Згідно з частиною першою статті 1048, частиною другою статті 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено та не спростовується доводами апеляційної скарги факт укладення між сторонами спірного кредитного договору та виникнення у відповідача зобов`язання з повернення суми одержаного кредиту та сплати процентів за користування кредитом у розмірі та в порядку, встановленими договором. 
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами наведений у частини третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідно до частини четвертої цієї статті не є вичерпним.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Законом України «Про споживче кредитування» у редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, встановлено формулу, за якою розраховується денна процентна ставка, максимальний розмір якої не може перевищувати 1% (частини четверта, п`ята статті 8). 
Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5% (пункт 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення»). 
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору позивач має право на одержання процентів за кредитом у межах строку кредитування у розмірі денної процентної ставки 2,2%, що становить 314,60 грн у день та нарахована позивачем у період з 20.09.2023 по 21.06.2024 на суму 86 829,60 грн. 
Вказана сума процентів за користування кредитом не суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки у перехідний період та не свідчить про несправедливість таких умов.
Уклавши спірний кредитний договір № 979740 від 04.09.2023, позичальник ОСОБА_1 погодився на запропоновані кредитодавцем - ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитування, свою згоду на укладення договору не відкликав, презумпцію його правомірності не спростував, у строки, встановлені договором, кредит не повернув, тому сума заборгованості у розмірі 101 129,59 грн, що складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 14 299,99 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у межах строку кредитування за період з 20.09.2023 по 21.06.2024 у сумі 86 829,60 грн, обґрунтовано стягнута судом першої інстанції на користь позивача. 
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно наданих апелянтом доказів: записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 та довідки № 306 від 05.03.2026, військовозобов`язаний ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України по мобілізації 20.01.2025 та з цього числа перебуває на військовій службі у військової частині НОМЕР_2 .
Оскільки на момент укладення спірного кредитного договору та протягом періоду, за який позивачем здійснено нарахування процентів за користування кредитом, відповідач не мав статусу особи, на яку поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо наявності у ОСОБА_2 пільг є безпідставними.
Заперечуючи розмір витрат позивача на оплату послуг правничої допомоги адвоката, представник відповідача у порушення вимог частини шостої статті 137 ЦПК України факту неспівмірності витрат, що підлягають розподілу між сторонами, не довела й підстав для зменшення їх розміру судова колегія не встановила. 
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі мотивів та залишає апеляційну скаргу представника відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя  С. Б. Бутенко

Судді  Г. Л. Карпушин

О. О. Панченко