П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 685/160/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бурлак Г.І. 
Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б. 
29 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Матохнюка Д.Б. 
суддів: Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Шемчук Ю.А.,
представника відповідача: Фіщука В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, 
В С Т А Н О В И В :
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про застосування до відповідача тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами під час мобілізації, на строк до виконання або відкликання вимоги №8/538 від 30.01.2026 ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом.
27 травня 2026 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 відповідно до облікової картки стоїть на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 (Теофіполь), взято на облік 24.01.2020, прибув із ЗСУ, порушник військового обліку з 05.10.2025. 
Згідно довідки Теофіпольської селищної ради від 27.01.2026 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Так, 23.09.2025 року о 09 год відповідач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 з метою уточнення військово-облікових даних (розпорядження №8/4412 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого на селищного голову Теофіпольської селищної ради Хмельницького р-ну на здійснення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в Теофіпольській селищній раді Хмельницького р-ну згідно списку в якому зазначений і відповідач під №28 та вручення йому повістки №4932022). 
Згідно відповіді Теофіпольської селищної ради від 23.09.2025 про результати оповіщення військовозобов`язаних (згідно списку), які проживають на території Теофіпольської селищної ради Хмельницького р-ну, відповідач відсутній за місцем реєстрації, що підтверджується розпорядженням №414-р від 19.09.2025, актом про відсутність військовозобов`язаного за місцем реєстрації від 21.09.2025. 
У зв`язку з неявкою відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_4 в Державному реєстрі сформоване електронне звернення до СПД №1 ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області №Е3713824 про адміністративне затримання та доставлення відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особи, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановленні правила військового обліку для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
30.01.2026 року від СПД №1 ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло повідомлення про неможливість здійснити його адміністративне затримання та доставлення. 
Відповідно до інформації №31/34-1127-2026 від 29.01.2023 (30436) Територіального сервісного центру №6842 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (філія ГСЦ МВС) посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.12.2021 дійсне до 24.12.2051 року, категорії «А1, А, В1, В, С1, С, СЕ» видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , статус - «виданий». Згідно із АІТС «Оберіг» - відомості про інвалідність із Єдиної інформаційної системи соціальної сфери Міністерства соціальної політики України у відповідача - відсутня ступінь активної інвалідності.
За таких обставин, відповідачу надіслана вимога про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом №8/538 від 30.01.2026 року, якою ОСОБА_1 викликано відповідно до ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» для виконання обов`язків, передбачених ч. 1, 3 ст. 22 вказаного Закону, до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 03.02.2026 о 09 год та повідомлено, що наслідком невиконання такої вимоги буде звернення ТЦК та СП на підставі ст. 283-2 КАС України до суду з позовом про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації. 
Вказану вимогу згідно з поштовим повідомленням про результати вручення рекомендованого поштового відправлення №R306020004381, не вручено, повернуто ІНФОРМАЦІЯ_4 з відбитком поштового пристрою 07.02.2026 та з відміткою про причини повернення «відмова». 
Зі змісту рапорту чергових ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що з дня вручення вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів він досі є порушником правил військового обліку.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обгунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 (з наступними змінами, у тому числі внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024), під час мобілізації інші військовозобов`язані, окремо не зазначені у абзацах 2-6 частини 3 цієї статті, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). 
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 (з наступними змінами, у тому числі внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024), у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», днем вручення вимоги є: 1) день вручення вимоги під розписку засобами поштового зв`язку; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати вимогу чи відмітки про неможливість вручення вимоги особі з інших причин за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати вимогу чи відмітки про неможливість вручення вимоги особі причин за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси.
Відповідно до ч. 4-8 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі якщо громадянин добровільно протягом 10 календарних днів з дня вручення вимоги не виконав зазначеного у ній обов`язку (обов`язків), територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду в порядку, встановленому законом, з приводу тимчасового обмеження такого громадянина у праві керування транспортним засобом підчас мобілізації-на строк до виконання або відкликання такої вимоги. 
Вимога вважається виконаною у разі виконання громадянином обов`язку (обов`язків), зазначеного у вимозі. 
Вимога вважається відкликаною у разі припинення або завершення строку мобілізації. Уразі виникнення обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, територіальний центр комплектування т асоціальної підтримки, керівник якого видав вимогу, не пізніше наступного робочого дня з дня їх виникнення видає громадянину та/або його представнику документ, який підтверджує виконання вимоги. 
У разі виникнення обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, та призову громадянина на військову службу під час мобілізації територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, керівник якого видав вимогу, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення таких обставин надсилає органу державної виконавчої служби, на примусовому виконанні якого перебуває рішення суду про тимчасове обмеження такого громадянина у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, повідомлення про виконання вимоги.
Згідно з ч.1 ст.283-2 КАС у разі невиконання громадянином України у строки, встановлені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду із позовною заявою про застосування судом тимчасового обмеження такої особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Матохнюк Д.Б.
Судді | | | Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.