Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/3526/26
 
провадження № 2/650/3399/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
06 липня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікора О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Ковальчук Ірина Миколаївна, до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. 
Позов мотивовано тим, що 21 квітня 2011 року сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку. Позивач передала відповідачу обумовлену грошову суму, а відповідач передав їй оригінали правовстановлюючих документів на будинок та фактично передав нерухоме майно у володіння. З того часу позивач постійно проживає у будинку, а 24 червня 2017 року зареєструвала у ньому своє місце проживання. Разом з тим договір нотаріально посвідчений не був, що унеможливлює державну реєстрацію права власності в установленому законом порядку. 
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 21 квітня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про продаж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач сплатила відповідачу обумовлену сторонами грошову суму, а відповідач передав їй оригінали правовстановлюючих документів та фактично передав нерухоме майно у володіння. 
З часу укладення домовленості позивач відкрито та безперешкодно володіє і користується спірним будинком, проживає у ньому разом із сім`єю, несе витрати з його утримання, сплачує комунальні платежі, а з 24 червня 2017 року зареєстрована у ньому за місцем проживання. 
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець передає майно у власність покупцеві, а покупець приймає його та сплачує визначену грошову суму.
Частиною першою статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що сторони фактично виконали умови договору купівлі-продажу: позивач повністю сплатила обумовлену вартість нерухомого майна, а відповідач передав їй житловий будинок, оригінали правовстановлюючих документів та не заперечував проти користування будинком. Отже, між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору, а їх волевиявлення було вільним та спрямованим на реальне настання правових наслідків.
Фактичне виконання договору підтверджується тривалим володінням позивачем спірним майном, її проживанням у ньому та реєстрацією місця проживання за адресою будинку. 
Ураховуючи, що договір сторонами фактично виконано, його зміст не суперечить вимогам закону, не порушує права інших осіб, а оформити його нотаріально позивач позбавлена можливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень частини другої статті 220 ЦК України.
Оскільки вимога про визнання права власності є похідною від вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вона також підлягає задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору суд покладає на позивача, оскільки спір не виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а звернення до суду обумовлене необхідністю належного оформлення права власності.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 15, 16, 203, 215, 220, 316, 319, 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача Ковальчук Ірина Миколаївна, до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним – задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21 квітня 2011 року, укладений між  ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 ) та  ОСОБА_2  (РНОКПП  НОМЕР_2 ), за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Визнати за  ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржене до Херсонський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:         О.О. Сікора