Справа № 129/2937/26 
Провадження по справі № 2/129/2485/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" вересня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Капуша І.С., 
розглянувши без учасників справи та їх представників за правилами загального позовного провадження в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-
Встановив:
31.07.2026 р. до суду подано позов, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яку фактично прийняв чоловік померлої та батько позивачки ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав у вказаному будинку, вступив в управління та розпорядження спадщиною, здійснював постійний догляд за нею, однак юридично свої спадкові права не оформив у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 за заповітом є його дочка ОСОБА_1 , якій відповідно до заповіту від 25.09.2015 р. спадкодавець заповів усе своє майно. Спадкоємцем за законом є також дочка померлого ОСОБА_2 .
Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.05.2026 р., зареєстрованим у реєстрі за №831, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 через відсутність належних правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно та державної реєстрації права власності на нього, а тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №188/02-31 від 22.05.2026 р.
В 1962 р. з дозволу Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області шляхом несамочинного будівництва житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 було збудовано власною працею та коштами батьків позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживали в ньому та вели господарство, однак державної реєстрації права власності на будинок не здійснили.
Відповідно до довідки №105 від 28.05.2026 року Нараївського старостинського округу Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області станом на 15.04.1991 року житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспних дворів; до складу двору входили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у майні колгоспного двору були рівними та становили по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 належну їй 1/2 частину житлового будинку фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавицею у цьому будинку та після її смерті продовжував у ньому проживати, користуватися будинком і управляти спадковим майном.
Відповідно до довідки №106 від 28.05.2026 року Нараївського старостинського округу Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 прийняв спадщину, продовжуючи проживати у спадковому будинку.
22.05.2026 р. постановою приватного нотаріуса Бардецькій О.І. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, право власності на будинок у встановленому законом порядку не зареєстровано, а відомості про реєстрацію права власності до 2013 року відсутні.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово справу просила розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову визнала повністю і безумовно, справу просила розглянути без її участі.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно з ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
За змістом абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч.1 ст. 120, ч.2 ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст. 127 цього самого кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому.
З огляду на те, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному з них належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 її 1/2 частину спірного житлового будинку прийняв у спадщину чоловік ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на час своєї смерті йому належав цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
З огляду на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , який на день смерті був власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, однак позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з метою захисту спадкового майнового права позивачки.
Керуючись ст. ст. 9,12,13,81,89,211,223,259,263,264,265,268 ЦПК України,
Вирішив
Позов задовільнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду, рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя: