ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/1746/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 , про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Центрально військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу від 19 березня 2024 року № 1272, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08 березня 2022 № 219 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у не повідомленні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 про прийняття рішення Центральної ВЛК, ненаправлені його на належний повторний медичний огляд військово-лікарською комісією та не вчиненні дій, передбачених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом МОУ №402;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у повторному взятті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 на військовий облік, зміні його військово-облікового статусу без дотримання належної адміністративної процедури;
- визнати протиправним та скасувати рішення Позаштатної постійно діючою військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.01.2026 №2026-0114-0921-4996-3 про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 придатним до військової служби, як таке, що прийняте з порушенням процедури, встановленої Положенням №402, та є похідним від незаконних дій суб`єктів владних повноважень;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову на військову службу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити з особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв`язку з протиправністю його призову;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 відновити військово-облікові дані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до довідки ВЛК №219 від 08.03.2022 та виключити його з військового обліку.
- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.03.2022 за результатами медичного огляду ВЛК його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що видано довідку ВЛК №219 та внесено відповідні записи до військово-облікового документа. 
Разом з тим, у липні 2025 року через застосунок «Резерв+» останній дізнався про поновлення його на військовому обліку без повідомлення та без проходження повторного медичного огляду. 
Звернувшись до відповідача із заявами про внесення до Єдиного державного реєстру відомостей щодо виключення його з військового обліку, отримав відповідь про скасування висновку ВЛК та необхідність повторного проходження медичного огляду. 
Позивач наголошує на тому, що про рішення Центральної ВЛК від 19.03.2024 №1272, яким скасовано постанову ВЛК від 08.03.2022, він дізнався лише під час судового розгляду попередньої судової справи, оскільки жодних повідомлень, викликів чи повісток щодо повторного медичного огляду не отримував. 
На підтвердження своїх доводів посилається також на те, що безперешкодно перетинав державний кордон, а до липня 2025 року в застосунку «Резерв+» відображався статус «не військовозобов`язаний». У зв`язку з цим позивач вважає протиправними дії відповідачів щодо скасування висновку ВЛК та поновлення його на військовому обліку без належного повідомлення і дотримання встановленої процедури.
Також зазначив, що рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу №1272 від 19.03.2024, є протиправним, оскільки прийняте з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402. 
Зокрема, ЦВЛК без проведення контрольного медичного огляду та без належної оцінки актуального стану його здоров`я скасувала постанову ВЛК від 08.03.2022 про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому рішення ЦВЛК не містить належних мотивів, зокрема не відомо, які саме медичні документи були досліджені, які обставини стали підставою для скасування попереднього висновку та чому застосування відповідної статті Розкладу хвороб є необґрунтованим. 
Позивач вважає, що ЦВЛК фактично переглянула рішення ВЛК дворічної давності без урахування можливих змін стану його здоров`я та без проведення повторного медичного огляду, хоча сама необхідність такого огляду свідчила про відсутність достатніх даних для остаточного висновку. 
Крім того, позивач стверджує, що Положення №402 не передбачає права органів досудового розслідування ініціювати перегляд постанов військово-лікарських комісій, а тому перегляд рішення ВЛК за зверненням такого органу суперечить статті 19 Конституції України та здійснений поза межами визначеної законом процедури. 
Також позивач зазначає, що після прийняття рішення ЦВЛК відповідачі не виконали вимоги Положення №402 щодо його реалізації, оскільки не повідомили його про скасування довідки ВЛК, не направили на повторний медичний огляд у встановлений місячний строк та не забезпечили проходження контрольного обстеження. 
Щодо незаконності проведення медичного огляду ВЛК 14.01.2026 та призову на військову службу позивач зазначає, що медичний огляд проведено з істотним порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ №402, а прийнята за його результатами постанова ВЛК не відповідає встановленому порядку. 
Позивач наголошує, що під час проходження медичного огляду позаштатною постійно діючою ВЛК №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 він повідомляв про наявність захворювань, про наявність попереднього рішення ВЛК від 08.03.2022 та про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також просив провести додаткові обстеження та врахувати медичні документи, однак такі обставини комісією враховані не були. 
На думку позивача, ВЛК не забезпечила повного та всебічного дослідження стану його здоров`я, не провела необхідних додаткових обстежень, не надала належної оцінки наявним медичним документам та фактично прийняла висновок про придатність до військової служби без дотримання встановленої процедури медичного огляду.
Позивач зазначає, що за результатами огляду складено довідку ВЛК №2026-0114-0921-4996-3 від 14.01.2026 про придатність до військової служби, однак копію такого рішення йому своєчасно не вручено, можливості ознайомитися з висновками комісії та оскаржити їх до ВЛК вищого рівня не забезпечено. На його думку, цим було порушено право на оскарження рішення ВЛК, передбачене законодавством. 
Крім того, позивач вважає, що у зв`язку з незаконністю висновку ВЛК незаконним є і подальший призов на військову службу. На переконання позивача, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 не було дотримано передбаченої Порядком №560 процедури призову, оскільки йому не вручалися належним чином мобілізаційне розпорядження, повістка про призов та інші документи, що підтверджують добровільне ознайомлення особи з рішеннями щодо призову. 
Позивач стверджує, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про його призов та подальше зарахування до списків військової частини були прийняті на підставі незаконного рішення ВЛК, а тому є похідними від порушень, допущених під час проведення медичного огляду.
2. Відповідач (Військова частина НОМЕР_1 ) подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Заперечуючи проти позову зазначив, що позивач призваний на військову службу та 25.01.2026 прибув до військової частини НОМЕР_1 за поіменним списком ІНФОРМАЦІЯ_8 , на підставі чого зарахований до списків особового складу військової частини відповідним наказом. 
Звертав увагу суду на те, що військова частина не проводила медичний огляд позивача, не приймала рішення щодо його придатності до військової служби та не здійснювала призов, а лише виконала дії щодо оформлення проходження військової служби на підставі документів, наданих уповноваженим органом.
Також відповідач послався на положення Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, відповідно до яких виключення військовослужбовців зі списків особового складу здійснюється лише у визначених законом випадках. 
Оскільки передбачені законом підстави для виключення позивача зі списків особового складу військової частини відсутні, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
3. Відповідач ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 
Заперечуючи проти позову зазначив, що про рішення Центральної військово-лікарської комісії ЗС України про скасування постанови ВЛК від 08.03.2022 відповідачеві стало відомо лише 14.07.2025 після отримання листа слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області. До цього часу жодних документів від ЦВЛК щодо зміни статусу позивача до ІНФОРМАЦІЯ_10 або ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходило. 
Після отримання відповідної інформації позивача було повідомлено про скасування попередньої постанови ВЛК, поновлення його на військовому обліку та необхідність проходження повторного медичного огляду. 
Звертав увагу суду на те, що позивачеві також направлялася повістка для явки до ТЦК та СП, однак він не пройшов повторний огляд у встановлений час. Відтак, 14.01.2026 позивач самостійно пройшов медичний огляд ВЛК, за результатами якого визнаний придатним до військової служби. Після цього його призвано на військову службу під час мобілізації. 
Відповідач зазначає, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця питання щодо повторного медичного огляду та визначення придатності до військової служби належить до компетенції командування військової частини, а не територіального центру комплектування.
З огляду на наведене, відповідач вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. 
4. Відповідач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Заперечуючи проти позову зазначив, що позивача направлено на повторний медичний огляд, за результатами якого ВЛК 14.01.2026 визнала його придатним до військової служби за визначеними категоріями. На підставі чинної постанови ВЛК наказом від 25.01.2026 позивача призвано на військову службу під час мобілізації. 
Також наголошував на тому, що позивач не скористався адміністративним порядком оскарження постанови ВЛК до ВЛК вищого рівня чи ЦВЛК, не довів порушення процедури призову, а оцінка медичних висновків ВЛК не належить до повноважень суду. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а у разі вирішення питання про судові витрати — врахувати критерії їх співмірності та розумності. 
5. Відповідач (Позаштатна постійно - діюча військово - лікарська комісія № при ІНФОРМАЦІЯ_4 ) подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Заперечуючи проти позову зазначив, що позивач був направлений на медичний огляд, який проведено військово-лікарською комісією з дотриманням вимог законодавства, за результатами якого довідкою ВЛК від 14.01.2026 №2026-0114-0921-4996-3 його визнано придатним до військової служби за визначеними категоріями.
Зазначив, що необхідні медичні огляди та дослідження були проведені у повному обсязі відповідно до вимог Положення №402, а оцінка стану здоров`я належить до компетенції ВЛК, а не суду.
Також відповідач наголосив, що позивач не звертався із заявою про перегляд постанови ВЛК до ВЛК вищого рівня чи Центральної військово-лікарської комісії, хоча законодавством передбачено такий порядок перегляду. За наведених обставин вважає, що підстав для скасування постанови ВЛК та задоволення позовних вимог немає.
6. Відповідач (Центральна військово - лікарська комісія Збройних сил України) правом передбаченим ст. 162 КАС України не скористався та відзиву подав. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
1 Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. 08 березня 2022 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.
3. За результатами зазначеного медичного огляду ВЛК, на підставі пункту «а» статті 78 графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується Довідкою військово-лікарської комісії № 219 від 08 березня 2022.
4. 08 березня 2022 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 внесені відповідні відомості до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 із проставленими штампами про виключення з військового обліку ОСОБА_1 .
5. 16 липня 2025 року (за твердженням позивача), з метою перевірки та уточнення власних облікових даних ОСОБА_1 через мобільний застосунок «Резерв+» з`ясував, що його поновлено на військовому обліку.
6. 17 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся на гарячу лінію Міністерства оборони України з метою з`ясування причин повторного взяття на військовий облік.
7. 17 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про внесення коректних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо виключення його з військового обліку відповідно до Довідки ВЛК від 08.03.2022 та запису у тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного.
8. Листом №2/6403 від 30.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 повідомлено про те, що висновок ВЛК стосовно нього підтверджено не було і він має прибути до ТЦК та СП з метою повторного проходження ВЛК.
9. 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 повторно надіслав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо внесення відомостей про виключення його з військового обліку.
10. Згідно листа ГУНП в Чернівецькій області № 82127-2025 від 10.07.2025 вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 42023261220000031 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування за результатами проведеного обшуку у ІНФОРМАЦІЯ_12 було вилучено наявні справи військовозобов`язаних осіб, яких визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
СУ ГУНП в Чернівецькій області до ЦВЛК ЗСУ МОУ були направлені вищевказані справи військовозобов`язаних осіб, з метою перевірки законності та обґрунтованості прийнятих рішень.
Згідно листів ЦВЛК ЗСУ МОУ від 04.06.2025 за No598/4/13750, N598/4/13730 та додатків до них, встановлено, що постанови стосовно ОСОБА_1 (в т.ч. і інших осіб) про визнання їх непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, скасовано відповідними протоколами засідання ЦВЛК ЗСУ МОУ. 
11. Зі змісту Витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії Збройних Сил України від 19.03.2024 №1272 вбачається, що враховуючи, невідповідність діагнозу зазначеного у довідці ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_13 №219 від 08.03.2022 вимогам пункту «а» статті 78 Пояснень щодо застосування Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 N 402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за N1109/15800, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці ВЛК N219 від 08.03.2022 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1986 року народження: "На підставі статті 78-а графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" - Скасувати. Підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_14 згідно вимог Положення».
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного. 
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок охоплює: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема:
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята цієї ж статті).
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За правилами ч. 1 ст. 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
2. Порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовано ст. 37 Закону № 2232-ХІІ.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
3. Згідно з ч. 1 ст. 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
4. З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".
За змістом пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України; організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до підпункту 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
5. З аналізу наведених норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні ВЛК, які проводять медичний огляд, зокрема, військовозобов`язаних, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, протоколом засідання ВЛК. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК. До штатних ВЛК належить, зокрема, ЦВЛК ЗСУ, рішення та постанови якої можуть бути оскаржені в судовому порядку.
При цьому, ЦВЛК наділена повноваженнями здійснювати перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України, та має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії) Збройних Сил України.
6. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформленим Протоколом засідання військово-лікарської комісії від 19.03.2024 № 1272, скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.03.2022 року № 219 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку».
З матеріалів справи також встановлено, що підставою для прийняття рішення слугував лист слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області щодо правомірності прийняття постанови військово-лікарської комісії щодо військовозобов`язаного - позивача, якого було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
7. Зі змісту оскаржуваного Витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії Збройних Сил України від 19.03.2024 №1272 вбачається, що враховуючи, невідповідність діагнозу зазначеного у довідці ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_13 №219 від 08.03.2022 вимогам пункту «а» статті 78 Пояснень щодо застосування Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 N 402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за N1109/15800, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці ВЛК N219 від 08.03.2022 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1986 року народження: "На підставі статті 78-а графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" - скасувати. Підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_14 згідно вимог Положення».
8. Звертаючись до суду, аргументи позивач фактично зводились до того, що відповідачем порушено процедуру перегляду рішення попередньої ВЛК та прийняття нового рішення, оскільки не було вжито заходів щодо його огляду, направлення у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу.
Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, суд зазначає наступне.
Так, варто зауважити, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 та від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, згідно з якою надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
З огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 160/31586/23.
З огляду на викладене, суд не надає оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, оскільки це виходить за межі судового розгляду.
9. Суд також зазначає, що в силу підпункту 2.3.4 пункту 2.3, пункту 3.4 розділу І Положення №402, проведення медичного огляду військовослужбовців, направлення запитів для отримання додаткових медичних документів, направлення особи на контрольне обстеження чи повторний медичний огляд є правом відповідача, а не його обов`язком.
При цьому слід звернути увагу, що позивач посилаючись на порушення процедури прийняття оскарженого рішення, не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували такі обставини.
9. Також варто зазначити, що 30.08.2023 Радою національної безпеки і оборони України було прийнято рішення, яке введено в дію Указом Президента України № 576/2023 від 12.09.2023, згідно з яким Кабінет Міністрів України зобов`язано забезпечити утворення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, обласними, Київською міською державними адміністраціями, до сфери управління яких належать заклади охорони здоров`я, у складі яких функціонують медико-соціальні експертні комісії та військово-лікарські комісії, робочих груп із перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні.
На виконання цього рішення, у ЦВЛК Збройних Сил України було створено робочу групу, яка здійснює перевірку обґрунтованості постанов позаштатних військово-лікарських комісій щодо непридатності військовозобов`язаних до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану.
До робочої групи входять військовослужбовці медичної служби ЦВЛК ЗС України та військовослужбовці медичної служби ВЛК регіону. Такі військовослужбовці перебувають у робочій групі з певною черговістю (відбуваються ротації особового складу).
Отже, ЦВЛК ЗСУ наділене правом здійснювати перегляд постанов ВЛК. При цьому, приписи Положення № 420 не позбавляють правоохоронні органи в межах своїх повноважень звертатись до спеціалізованих установ в тій чи іншій сфері діяльності, у рамках кримінальних проваджень.
Таким чином, ЦВЛК, яка є найвищим керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, на підставі наданих пунктом 2.3.4 Положення № 402 повноважень, має право розглядати, переглядати, скасовувати постанову будь-якої ВЛК Збройних Сил України, у тому числі постанову ВЛК щодо визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в зазначеній частині вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом із протоколу від 19 березня 2024 року № 1272, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08 березня 2022 № 219 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
10. З приводу позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у не повідомленні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 про прийняття рішення Центральної ВЛК, ненаправлені його на належний повторний медичний огляд військово-лікарською комісією та не вчиненні дій, передбачених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом МОУ №402, суд зазначає наступне.
Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач фактично пов`язує протиправність поведінки відповідача із тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 не повідомив його про рішення Центральної військово-лікарської комісії, не направив на повторний медичний огляд та не вчинив інших дій, передбачених Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України №402.
Однак, суд звертає увагу, що Положення №402 визначає порядок проведення військово-лікарської експертизи, організацію діяльності військово-лікарських комісій, порядок прийняття ними постанов та їх реалізацію, проте не покладає на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки обов`язку здійснювати дії, які виходять за межі їх повноважень або фактично означають перегляд чи зміну рішення вищого органу військово-лікарської експертизи.
Центральна військово-лікарська комісія є самостійним органом військово-лікарської експертизи, уповноваженим приймати відповідні рішення та здійснювати контроль за діяльністю підпорядкованих військово-лікарських комісій. ІНФОРМАЦІЯ_9 не наділений повноваженнями змінювати рішення Центральної ВЛК, визнавати його таким, що втратило чинність, або самостійно визначати необхідність проведення повторного медичного огляду поза встановленою процедурою.
При цьому, направлення особи на повторний медичний огляд військово-лікарською комісією здійснюється за наявності відповідних правових підстав, визначених нормативно-правовими актами, зокрема у разі прийняття відповідного рішення уповноваженим органом або виникнення передбачених законодавством обставин. Наявність лише суб`єктивної незгоди особи з висновком чи постановою ВЛК не створює для територіального центру комплектування та соціальної підтримки обов`язку вчиняти такі дії.
11. Щодо доводів позивача про неповідомлення його про рішення Центральної ВЛК, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів того, що саме на відповідача було покладено обов`язок особистого повідомлення позивача про відповідне рішення у визначений ним спосіб, а також, що невиконання такого обов`язку фактично мало місце.
Водночас суд враховує, що обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти певним чином має прямо випливати з положень законодавства. Розширене тлумачення повноважень відповідача та покладення на нього обов`язків, які нормативно не визначені, суперечило б принципу законності діяльності органів державної влади, закріпленому статтею 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, позивачем не доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 мав встановлений законом обов`язок вчинити конкретні дії, які ним не були виконані, а також не доведено факту порушення відповідачем прав позивача внаслідок протиправної бездіяльності.
За таких обставин суд приходить до висновку, що дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_3 не можуть бути визнані протиправними, оскільки відсутні передбачені законом підстави для такого висновку.
Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволенню не підлягає.
12. Також не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у повторному взятті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 на військовий облік, зміні його військово-облікового статусу без дотримання належної адміністративної процедури, з огляду на таке. 
Суд зазначає, що ведення військового обліку є одним із обов`язків держави у сфері забезпечення оборони України та здійснюється відповідними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у порядку, визначеному законодавством.
Військовий облік за своєю правовою природою є формою державного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який передбачає актуалізацію відомостей про особу, її військово-облікові дані, придатність до військової служби, місце перебування на обліку та інші відомості, необхідні для виконання державою завдань у сфері оборони.
Суд звертає увагу на те, що сам факт внесення змін до військово-облікових даних або повторне взяття особи на військовий облік не може розглядатися як протиправна дія суб`єкта владних повноважень, якщо такі дії здійснюються з метою приведення облікових відомостей у відповідність до фактичних обставин та вимог чинного законодавства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснював дії щодо ведення військового обліку позивача в межах наданих йому повноважень. При цьому позивачем не доведено, що відповідачем було прийнято рішення чи вчинено дії поза межами компетенції або всупереч вимогам нормативно-правових актів, які регулюють порядок ведення військового обліку.
Доводи позивача щодо повторного взяття його на військовий облік самі по собі не свідчать про порушення процедури, оскільки чинне законодавство передбачає можливість уточнення, поновлення або зміни військово-облікових відомостей у випадках зміни обставин, виявлення розбіжностей у документах чи необхідності приведення даних у відповідність до інформації, що міститься в державних інформаційних системах.
Щодо посилань позивача на недотримання належної адміністративної процедури, суд зазначає, що порушення процедури як підстава для визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними має бути реальним, доведеним та таким, що вплинуло або могло вплинути на реалізацію прав, свобод чи законних інтересів особи.
Водночас, сам факт незгоди особи із внесеними до військово-облікових документів змінами не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
13. Оцінюючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати рішення Позаштатної постійно діючою військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.01.2026 №2026-0114-0921-4996-3 про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 придатним до військової служби, як таке, що прийняте з порушенням процедури, встановленої Положенням №402, суд виходить з наступного. 
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі". 
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, врахування тих чи інших медичних документів при формуванні висновку та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах №600/2448/22-а від 06.03.2023, № 240/7883/23 від 08.08.2023.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними, тому в їх задоволенні слід відмовити.
14. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову на військову службу ОСОБА_1 , суд зазначає, що доводи позивача щодо неправомірності призову фактично зводяться до незгоди із самим фактом проходження військової служби та не містять належного обґрунтування того, які саме норми законодавства були порушені відповідачем при здійсненні заходів щодо призову.
Суд враховує, що обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на особу, яка звертається до суду. При цьому позивач повинен не лише послатися на порушення своїх прав, а й довести факт такого порушення конкретними належними та допустимими доказами.
Разом із тим, позивачем не надано доказів того, що під час здійснення процедури призову відповідачем було порушено порядок проведення призовних заходів, не враховано обов`язкові обставини, перевищено повноваження або прийнято рішення за відсутності законних підстав.
Щодо можливого посилання позивача на стан здоров`я чи необхідність врахування висновків військово-лікарської комісії, суд зазначає, що питання придатності особи до військової служби вирішується військово-лікарськими комісіями у межах їх компетенції. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не наділений повноваженнями самостійно встановлювати або змінювати висновки ВЛК щодо придатності особи до військової служби, а діє на підставі відповідних документів та рішень уповноважених органів.
Також суд зазначає, що належним предметом судового контролю є саме законність дій відповідача під час реалізації ним владних управлінських функцій. Суд не здійснює підміну органів військового управління та не оцінює доцільність призову за відсутності встановленого порушення процедури або перевищення повноважень.
Матеріали справи не містять доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_15 допустив порушення вимог законодавства при призові ОСОБА_1 на військову службу, а тому підстави для визнання таких дій протиправними відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу були здійснені у межах наданих законом повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.
Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу є необґрунтованою, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.
15. Також в межах спірних правовідносин суд зазначає, що вирішення питання щодо наявності правових підстав для виключення позивача зі списків особового складу військової частини безпосередньо залежить від встановлення судом факту протиправності дій суб`єкта владних повноважень під час здійснення призову.
Судом у цій справі не встановлено протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу. Такі дії були здійснені відповідачем у межах повноважень, визначених законодавством України, та спрямовані на виконання завдань держави у сфері оборони.
Суд зазначає, що зарахування громадянина до списків особового складу військової частини є наслідком реалізації рішення про призов та оформлення його проходження військової служби. Відповідно, виключення особи зі списків особового складу можливе за наявності визначених законодавством підстав, зокрема у випадках припинення проходження військової служби, звільнення з військової служби або інших юридично значимих обставин, передбачених нормативно-правовими актами.
Разом із тим, суд не встановив обставин, які б свідчили про незаконність перебування ОСОБА_1 у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 або про наявність у військової частини обов`язку виключити його з особового складу саме з підстав протиправності призову.
Військова частина НОМЕР_1 після призову позивача на військову службу здійснює повноваження щодо організації проходження ним військової служби відповідно до законодавства. При цьому, командування військової частини не наділене повноваженнями самостійно визнавати призов особи протиправним або скасовувати наслідки реалізації рішення іншого суб`єкта владних повноважень.
Суд також звертає увагу, що при вирішенні спору перевіряє законність конкретних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, однак не може підміняти компетентні органи та зобов`язувати їх вчиняти дії за відсутності встановленої законом підстави.
Позивачем не доведено, що існують передбачені законом обставини, які зобов`язують військову частину НОМЕР_1 виключити його зі списків особового складу, а також не надано доказів того, що подальше проходження ним військової служби здійснюється без правових підстав.
Враховуючи те, що судом не встановлено протиправності призову ОСОБА_1 на військову службу, відсутні правові підстави для застосування похідного способу захисту у вигляді зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити його зі списків особового складу.
Таким чином, вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
16. Окрім іншого суд зазначає, що виключення з військового обліку є юридично дією, яка має наслідком припинення обліку особи як військовозобов`язаної, призовника або резервіста, а тому може здійснюватися виключно у випадках та порядку, прямо передбачених законодавством.
При цьому суд не може перебирати на себе повноваження органу, відповідального за ведення військового обліку, та зобов`язувати його внести конкретні зміни до облікових даних за відсутності встановлення факту протиправності його дій або бездіяльності та наявності визначених законом підстав.
Також суд враховує, що позивачем не доведено порушення його конкретного права саме внаслідок дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заявлена вимога фактично спрямована на зобов`язання відповідача здійснити певні дії без попереднього встановлення незаконності його поведінки.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відновити військово-облікові дані ОСОБА_1 відповідно до довідки ВЛК №219 від 08.03.2022 та виключити його з військового обліку є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами.
17. Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідачів, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.
Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, у спірних правовідносинах діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
З огляду на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 , про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю. 
2. Розподіл судових витрат не здійснюється. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_3 );
Відповідач - Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, 16, м.Київ, код ЄДРПОУ: 08356179)
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ). 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_16 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ). 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ). 
Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ). 
Відповідач - Позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія №2 при ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ).

Суддя О.В. Боднарюк