Справа № 706/1180/26 
2/706/1043/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 року Христинівський районний суд Черкаської області
в складі: 
головуючого - судді Орендарчука М.П., 
за участі секретаря судового засідання Пізняк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позивач просив стягнути з  ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 8961547 від 15.04.2025 у розмірі 40 330 грн, а також судовий збір у розмірі 2 662, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.  
В обґрунтування позову позивач посилався на такі обставини. 
15.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі – первісний кредитор, ТОВ «АВЕНТУС», кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі – відповідач, позичальник) укладено договір № 8961547 (далі - кредитний договір) на суму 16 500 грн.
Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора A4347, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину.
На виконання умов Кредитного договору, 15.04.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» на платіжну картку № 5355-57XX-XXXX-1951 (далі - Платіжна картка) відповідача.
Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 18 500 грн
04.02.2026 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 04022026 (далі – договір факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 04.02.2026 до договору факторингу 1 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 04.02.2026 до договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить – 49 580 грн, яка складається з:
18 500 грн - заборгованість по тілу кредиту;
21 830 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;
9 250 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 40 330 грн. 
Постановленою 09.07.2026 ухвалою відкрите провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду і призначений її судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про дату, час і місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомлений належним чином. 
За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. 
Судом встановлено, що 15.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем  ОСОБА_1 було укладено договір № 8961547 про надання споживчого кредитуу формі електронного документа з використанням електронного підпису. 
Договір підписаний відповідачем 15.04.2025 о 20:12:12 за допомогою одноразового ідентифікатора А4347, який був відправлений відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 . 
Відповідно до п. 1.2. - 1.4. кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 16500,00 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п. 1.5., 1.5.1 кредитного договору).
Згідно з п. 1.8.1. кредитного договору загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 59400 грн.
27.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем  ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 8961547 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 000 грн, у зв`язку з чим внесли зміни до договору, зокрема, загальні витрати за стандартною процентною ставкою складатимуть 66 360 грн.
Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, грошові кошти у розмірі 18 500 грн на банківську карту № НОМЕР_2 відповідача, що стверджується випискою, наданою АТ «СЕНС БАНК» на запит суду.
04.02.2026 первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 04022026, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що стверджується копією реєстру боржників від 04.02.2026 на суму 49 580 грн, яка складається з:
18 500 грн - заборгованість по тілу кредиту;
21 830 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;
9 250 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 40 330 грн. 
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки відповідач отримав в користування кредитні кошти та у строки визначені договором їх не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому вимога про стягнення 18 500 грн - заборгованість по тілу кредиту; 21 830 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом підлягає задоволенню.
Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.
Позивач також просив стягнути з відповідача 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу ст. 137 ЦПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу мають стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір виплати гонорару адвоката визначений у акті прийому-передачі наданих послуг від 05.05.2026, укладеному між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери. 
Приймаючи до уваги викладене, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 662,40 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333), (Код ЄДРПОУ: 43541163) за кредитним договором № 8961547 від 15.04.2025 у розмірі 40 330 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.

Суддя  Михайло ОРЕНДАРЧУК