Справа № 367/2185/25
Провадження №2/367/1460/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

10 липня 2026 року        місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Білогруд О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в інтересах якого діє: Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3% річних та інфляційних втрат,-
установив:
позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого указує, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.12.2022 № 1839 ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 № 1596 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу» зобов`язано ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконання зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ «КИЇВОБЛГАЗ» за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ «КИЇВОБЛГАЗ». З 01.01.2023 Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконує функцію оператора газорозподільчої мережі (далі - ГРМ), визначені Законом України «Про ринок природного газу», кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494. Постановою НКРЕКП від 30.12.2015 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, текст якого викладено на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет: kv.dsoua. Між позивачем та ОСОБА_1 укладено типовий договір розподілу природного газу, відповідно до пункту 2.1. якого, позивач зобов`язався надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а відповідачка зобов`язувалося прийняти зазначену послугу та своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. У порушення умов договору та нормативних актів, відповідачкою не проведена оплата за послугу з розподілу природного газу, внаслідок чого у період з 01.09.2023 до 31.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 6031,16 грн. Відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України, боржнику нараховується за несвоєчасну оплату за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2024 до 17.02.2025 3% річних у розмірі 98,47 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 422,97 грн. Позивач звертався до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу з відповідача. 03.09.2024 видано судовий наказ, а у подальшому ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2024 судовий наказ скасовано. На підставі викладеного, ТОВ «Газорозподільні мережі України» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з 01.09. 2023 до 31.01.2025 у розмірі 6031,16 грн, а також 3 % річних у розмірі 98,47 грн, інфляційні втрати 422,97 грн, а також 3 028,00 грн судового збору.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як убачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачкою ОСОБА_1 26.03.2025 отримано ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Водночас 28.03.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про відтермінування розгляду справи у зв`язку зі станом її здоров`я.
Станом на 10.07.2026 відзиву чи клопотання про подовження строку на надання відзиву та/або будь-яких інших від відповідачки до суду не надходило, зокрема і клопотань про зменшення позовних вимог від позивача чи про часткове погашення заборгованості від відповідача.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд розглядає справу в порядок спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України).
Таких клопотань від сторін не надходило.
Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).
Позивачем Київською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», що діє на підставі ліцензії на права провадження господарської діяльності з розподілу природнього газу, яка видана на підставі постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 (зі змінами від 31.08.2023 № 1596) з 01.09.2023 здійснює розподіл природного газу на території Київської області.
Відповідачка ОСОБА_1 є споживачем послуг наданих позивачем, а саме: з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються Законом України «Про ринок природного газу».
Статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Відомості про те, що відповідачка зверталась до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з заявою про припинення розподілу природного газу суду не надано, відтак вона користувалася послугами із розподілу природного газу, про що свідчить її споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, взаємних прав та обов`язків, що з них випливають.
Відповідно до пункту 2.1 типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором.
Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI договору розподілу природного газу оплата вартості послуг оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.
Згідно з постановою НКРЕКП № 1944 від 30.12.2022 ТОВ «Газорозподільні мережі України» (зі змінами згідно постановами НКРЕКП від 31.05.2023 № 980, від 22.06.2023 № 1142, від 28.07.2023 №1391, від 31.08.2023 № 1598, від 29.09.2023 № 1777, від 29.11.2023 № 2235, від 27.12.2023 № 2526, від 30.01.2024 № 199, від 22.02.2024 №376) установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,49 грн за 1 куб. м на місяць, крім того ПДВ 0,29 грн., що разом становить 1,78 грн з ПДВ.
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ (абз.2 та 3 пункт 6.6 розділу VI Договору розподілу природного газу).
Згідно з підпунктом 1 пункту 7.4 договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором.
Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС «припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача...».
Згідно з пунктом 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.
Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що у відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2023 до 31.01. 2025 виникла заборгованість у розмірі 6031,16 грн, а заперіод з 01.01.2024 до 17.02.2025 - 3 % річних у розмірі 98,47 грн, інфляційні втрати 422,97 грн.
На час розгляду справи відповідачка не надала доказів ненадання їй послуг або надання послуг неналежної якості, а також доказів щодо сплати заборгованості у добровільному порядку.
Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном, здійснює свою владу щодо управління ним і вправі вчиняти будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно з частиною другою статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до частини другої статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, а останній отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.05.2020 у справі № 176/456/17 дійшов висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За загальним правилом, власність зобов`язує власника, в тому числі утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина четверта статті 319, стаття 322 ЦК України).
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (статті 610, 612 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачка у встановленому законом порядку не відмовилася від надання послуг позивачем з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 до 31.01.2025, не надала доказів ненадання їй послуг або надання послуг неналежної якості, доказів щодо сплати заборгованості у добровільному порядку та доказів на спростування розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку проте, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як вбачається із матеріалів справи ТОВ «Газорозподільні мережі України» за подачу позову сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 21.06.2024 №5983 у розмірі 302,80 грн та від 08.07.2024 № 6586 у розмірі 2 725,20 грн. Відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258- 259, 263-265 суд, -
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (код ЄДРПОУ 44907200, місце знаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1):
- заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період 01.09.2023 до 31.01.2025 у розмірі 6 031 (шість тисяч тридцять одну) гривню 16 (шістнадцять) копійок, 
- 3 % річних у розмірі 98 (дев`яносто вісім) гривень 47 (сорок сім) копійок, інфляційні втрати у розмірі 422 (чотириста двадцять дві) гривні 97 (дев`яносто сім) копійок;
- понесені судові витрати у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2026.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», ідентифікаційний код юридичної особи 44907200, місце знаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         О.О. Білогруд