РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця

11 вересня 2026 р.  Справа № 120/15770/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 22.10.2025 №3335/25/643.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, постановленою суддею Мультян М.Б. від 17.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
16.04.2026 року на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 22.10.2025 року за № 234/25/573, яким було підтверджене попереднє рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального підприємства "Козятинська центральна районна лікарня" Козятинської міської ради від 10.06.2025 року №234/25/573, прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, та Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 № 2022.
Також вказано, що експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи в період медичного огляду позивача було належним чином враховано стан здоров`я, наявні діагнози, тривалість хвороби, обмеження життєдіяльності, та фахівцями спеціалізованого медичного органу розглянуті усі документи ОСОБА_1 (виписки, консультаційні висновки, історію хвороби, тощо), що свідчить про законність дій експертної команди Комунального підприємства "Козятинська центральна районна лікарня" Козятинської міської ради.
Крім того, звернуто увагу, що суд не може здійснювати оцінку підставності прийняття рішення експертною командою, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності рішення експертної команди виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Розпорядженням керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №185 від 03 червня 2026 року, у зв`язку із тим, що суддя Мультян Марина Бондівна відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду №015-К від 27.05.2026 виключена зі штату Вінницького окружного адміністративного суду, призначений повторний автоматизований розподіл справи №120/15770/25.
За результатами повторного автоматизованого розподілу, адміністративну справу №120/15770/25 передано на розгляд судді Свентуху В.М.
Ухвалою суду адміністративну справу прийнято до провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №234/25/573/ВТ (рішення від 10.06.2025 №234/25/573/Р) позивача не визнано особою з інвалідністю та встановлено 30 відсотків ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з пораненням (контузія, травма, каліцтво) пов`язаним із захистом Батьківщини.
Основний діагноз: Y36.2 - ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.
Ускладнення основного діагнозу: М24.57 - контрактура суглоба, ділянка гомілковостопного суглоба та стопи.
В обґрунтування рішення експертної команди за результатами оцінювання зазначено: "наявна у пацієнта ОСОБА_1 патологія має стабільний перебіг, вказує на легкі порушення функції організму, не призводить до обмеження здатності до пересування, самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, навчання, трудової діяльності. Тому згідно з Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року наявна патологія з урахуванням ступеню порушення функції не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Згідно Наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012 р. із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я №2067 від 10.12.2024, встановлено 30% втрати працездатності (Табл. №9, пункт 14.5.1 - 5%, пункт 15.3.1 - 15%, пункт 15.4 - 10%).
24.07.2025 року представник позивача звернувся до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" із заявою в якій просив переглянути рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.06.2025 №234/25/573/Р стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 22.10.2025 року №3335/25/643 підтверджено рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №234/25/573/Р від 10.06.2025.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи мотивувала прийняте рішення такими обставинами: " ОСОБА_1 , 1989 р.н. УБД, не працює. Вперше претендує на групу інвалідності. Рішенням ЕК ЗОЗ від 10.06.2025 р. особою з інвалідності не визнаний та встановлено сумарно 30% втрати працездатності "травма, так, пов`язана з захистом Батьківщини". Хворий дане рішення оскаржує до ЦОФСО, з приводу визначення групи інвалідності. Задля уникнення експертних помилок та уточнення ступеню обмежень життєдіяльності хворий був запрошений та пройшов обстеження у відділенні ОФСО Університетської клініки ВНМУ ім. Пирогова. На підставі аналізу медичної документації, матеріалів справи та беручи до уваги дані обстеження, у ОСОБА_1 наслідки травми призводить до незначних обмежень життєдіяльності, що згідно Постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 року не дає підстави для встановлення групи інвалідності. Рішення ЕК ЗОЗ від 10.06.2025 р. підтверджене. Потребує нагляду та спостереження в невропатолога, та при потребі лікування та реабілітації. При прогресуванні обмежень життєдіяльності, неефективності лікувальних та реабілітаційних заходів - повторне звернення для оцінювання на ЕКОПФО.".
Не погоджуючись із рішенням від 22.10.2025 року №3335/25/643 позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ).
Згідно з статтею 1 Закону № 875-ХІІ особа з інвалідністю - особа із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями, які при взаємодії з різними бар`єрами можуть заважати її повній та ефективній участі в житті суспільства нарівні з іншими.
Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі частини 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV (далі - Закон №2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону № 2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 7 Закону № 2961-IV залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 69-1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII комплексна оцінка обмежень повсякденного функціонування проводиться з метою визначення обмежень, що перешкоджають або унеможливлюють виконання особою повсякденної діяльності у спосіб та в об`ємі нарівні з іншими людьми і призводять до обмеження повсякденного функціонування.
Комплексна оцінка обмежень повсякденного функціонування може включати в себе оцінювання у сфері охорони здоров`я, соціальній, освітній cферах, сфері зайнятості, сфері фізичної культури та спорту та інших сферах повсякденного функціонування за потреби особи.
Оцінювання повсякденного функціонування проводиться з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та/або функцій організму людини, що призвело до стійкого обмеження повсякденного функціонування, визначення необхідних компенсаторів обмежень повсякденного функціонування, та необхідності оцінки потреб в інших сферах повсякденного функціонування.
Оцінювання повсякденного функціонування проводиться особі, яка має стани та/або захворювання, що відповідають критеріям направлення на таке оцінювання.
Критерії оцінювання повсякденного функціонування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Оцінювання повсякденного функціонування включає такі етапи:
1) виявлення необхідності проведення оцінювання повсякденного функціонування відповідно до критеріїв направлення на оцінювання повсякденного функціонування;
2) направлення на додаткове обстеження функціональності структур та функцій організму (за потреби);
3) прийняття рішень за результатами проведеного оцінювання повсякденного функціонування;
4) визначення компенсаторів обмежень повсякденного функціонування;
5) встановлення інвалідності та розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю;
6) встановлення необхідності проведення комплексної оцінки обмежень повсякденного функціонування в інших сферах;
7) визначення необхідності проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування для моніторингу ефективності застосованих компенсаторів обмежень повсякденного функціонування.
Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
- стійкі порушення функцій організму;
- обмеження повсякденного функціонування;
- необхідність вжиття заходів соціального захисту.
Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування (далі - експертна команда), прийняте за результатами проведення такого оцінювання повсякденного функціонування, підписується в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування після початку її функціонування.
Оцінювання повсякденного функціонування або його окремі етапи можуть проводитися: за участі особи (очно), без особистої присутності особи (заочно), з використанням методів і засобів телемедицини або за місцем перебування/лікування особи відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Результати оцінювання повсякденного функціонування, що містять обґрунтування прийнятого рішення, надаються особі особисто або надсилаються на її електронну пошту, або, за відсутності електронної пошти, - протягом п`яти календарних днів з моменту прийняття рішення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи у формі витягу із рішення та, у разі встановлення інвалідності, рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю.
Рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (їх уповноваженими представниками), у порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею, та/або в судовому порядку. Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Порядок), він визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та/або функцій організму, в тому числі фізичних, психічних, інтелектуальних, сенсорних, що можуть призводити до обмежень життєдіяльності, встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, з урахуванням індивідуального реабілітаційного плану (за наявності).
За приписами пунктів 57, 68 Порядку, рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: підтвердження оскарженого рішення експертної команди; скасування оскарженого рішення експертної команди; формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Нормами пункту 67 Порядку визначено, що експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Згідно з додатком №1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертна команда) проводить розгляд справ за такими формами:
1) очно, за участю особи в закладі охорони здоров`я, в якому утворена експертна команда;
2) заочно, без особистої участі особи;
3) із використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування);
4) за місцем перебування/лікування особи.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно (без особистої участі особи або її уповноваженого представника) за умов, визначених нижче, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно в разі формування направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - направлення на оцінювання) головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії стосовно особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій. Вибір очної форми розгляду для такої категорії осіб здійснюється у разі, коли наданих документів недостатньо для прийняття рішення членами експертної команди.
Експертна команда проводить розгляд заочно в разі подання лікуючим лікарем або головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії направлення на оцінювання експертною командою особи, в якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, з наведеного нижче переліку за умови наявності документів, що підтверджують наявність відповідного стану.
Відповідно до пунктів 35, 36 Порядку процедури проведення оцінювання рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач не погоджується з висновком експертної команди про наявність у нього лише незначних обмежень життєдіяльності та відсутність підстав для встановлення групи інвалідності, посилаючись на неповне врахування медичних документів, установлених діагнозів і наявних функціональних порушень.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що з метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмежень життєдіяльності позивача було направлено на додаткове стаціонарне обстеження до Університетської лікарні ВНМУ ім. М.І. Пирогова.
Під час розгляду скарги експертною командою досліджено наявну медичну документацію та результати проведеного стаціонарного обстеження, за наслідками чого підтверджено рішення експертної команди від 10.06.2025 року №234/25/573/Р.
Оскаржуване рішення від 22.10.2025 року №3335/25/643 містить відомості про досліджені матеріали, встановлені функціональні порушення та ступінь обмеження життєдіяльності, а також мотиви, з яких експертна команда дійшла висновку про відсутність підстав для встановлення позивачу групи інвалідності.
Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем порядку формування експертної команди, дослідження медичної документації, розгляду скарги чи оформлення прийнятого рішення.
При цьому, направлення позивача на додаткове стаціонарне обстеження та врахування його результатів свідчать про вжиття відповідачем заходів для повного з`ясування стану його здоров`я та ступеня обмеження повсякденного функціонування.
Отже, доводи позивача фактично зводяться до незгоди з наданою експертною командою оцінкою медичної документації, установлених діагнозів, функціональних порушень та обмежень життєдіяльності.
Разом із тим, правова позиція Верховного Суду, неодноразово викладена у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 та від 26.02.2025 у справі №240/13173/22, полягає в тому, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких.
Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Зазначений підхід є застосовним і до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, які здійснюють спеціальну медико-експертну діяльність у межах наданих законом повноважень.
Отже, суд вправі перевірити законність рішення експертної команди лише в межах дотримання процедури його прийняття.
Оцінювання медичних показників, ступеня функціональних порушень, обґрунтованості встановлення причинного зв`язку між захворюванням і проходженням військової служби належить до виключної компетенції відповідних спеціалізованих комісій і виходить за межі повноважень адміністративного суду.
Втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, який діє в межах наданої йому компетенції та з дотриманням встановленої процедури, суперечило б завданням адміністративного судочинства.
Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/14315/25 від 13 липня 2026 року.
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у межах наданих повноважень та з дотриманням установленої процедури, а доводи позивача фактично зводяться до незгоди з медичними висновками експертної команди, оцінка яких не належить до компетенції адміністративного суду.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, 49008 , ЄДРПОУ 03191673).

Суддя Свентух Віталій Михайлович