справа № 439/1890/26

 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Рахімової О.В.,
при секретарі: Кашуба Л.О.
заявника: ОСОБА_1 
заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 ,
адвоката: Слободи С.Г.,
свідків: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Слободи Сергія Григоровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

 
Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом від 04.09.2018 року та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заінтересована особа ОСОБА_2 (дочка померлої) була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), однак фактично понад 20 років за вказаною адресою не проживала, спільного господарства із спадкодавцем не вела та її не утримувала. Через наявність прописки заінтересованої особи ОСОБА_2 нотаріус вважає останню такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що унеможливлює оформлення заявником спадкових прав у повному обсязі. Для реалізації своїх майнових спадкових прав заявник змушена встановити у судовому порядку факт відсутності (непроживання) ОСОБА_2 за місцем реєстрації станом на дату смерті спадкодавця, оскільки в позасудовому порядку встановити цей факт неможливо.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 06.08.2026 року було відкрито провадження у справі.
Заявник та її адвокат у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягали в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві.
Заінтересовані особи в судовому засіданні підтримали вказану заяву, просили її задовольнити.
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно була зареєстрована з померлою, але фактично з 2012 року за вказаною адресою не проживала, зрідка приїздила, мешкала у с. Смільне Золочівського району Львівської області. Не заперечує, щоб хата, де мешкала її матір та її діти перейшла до заявниці, хоча тепер там мешкає сама, отримує пенсію.
ОСОБА_3 просить задовольнити вказану заяву, підтверджує усі обставини викладені в заяві.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою вказаних осіб в селі Корсів Львівської області, знає вказану сім`ю більше сорока років. ОСОБА_2 не мешкала за адресою АДРЕСА_1 двадцять років десь до смерті ОСОБА_6 взагалі. Померла ОСОБА_6 самостійно виховувала та доглядала дівчат. 
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення.
Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення учасників судового засідання, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід заявника ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області 27.05.2019, актовий запис № 10 від 27.05.2019 (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Бродівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15.12.2020, актовий запис № 295 від 15.12.2020 (а.с. 11).
14.02.2014 року ОСОБА_6 склала заповіт посвідчений Музичкою О.Є. секретарем Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 3, відповідно до якого спадкодавець заповіла житловий будинок і прилеглі будівлі і все, те що буде їй належати на день смерті своїм внукам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 12).
ОСОБА_6 належав житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 14.06.1995 року (а.с. 19, 20). 
Згідно довідки Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області (а.с. 14) станом на дату смерті із ОСОБА_6 були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .
Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 статті 1268 ЦК України закріплюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
26 травня 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Кваші М.П., з метою прийняття спадщини за заповітом. Нотаріус повідомила, що спадкоємцем також виступає їх мати ОСОБА_2 , яка була зареєстрована станом на дату смерті із спадкодавцем, що не відповідає дійсності.
Рішення Бродівського районного суду Львівської області у справі №2-1581/2007р. від 13.12.2007 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .
Встановлена опіка над неповнолітнім ОСОБА_11 та малолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та призначено опікуном – ОСОБА_6 , 1941р.н.
У вказаному рішенні зазначено ОСОБА_2 не проживає по місцю реєстрації. З моменту проголошення вказаного рішення (13.12.2007року) і до дня смерті спадкодавця 12.12.2020. ОСОБА_2 не проживала з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частина третя ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. 
Оскільки на день смерті спадкодавця заінтересована особа – ОСОБА_2 хоча і була зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 , але фактично з 2007 року не проживала за вказаною адресою, не підтримував із спадкодавцем будь-яких відносин, в утриманні будинку участі не брала, оплату житлово-комунальних послуг не здійснювала та у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Таким чином не прийняла спадщини.
Вказані висновки підтверджується Постановою КЦС ВС від 21.10.2020 у справі №569/15147/17.
Факт проживання спадкодавця ОСОБА_6 , станом на дату смерті, разом з внуками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за відсутності дочки ОСОБА_2 , в судовому засіданні засвідчили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
В даному випадку порушуються майнові права заявника як спадкоємця.
Сама по собі реєстрація місця проживання за адресою спадкодавця не є беззаперечним доказом фактичного проживання з ним на час відкриття спадщини, якщо свідоцтвами та іншими належними доказами спростовується факт спільного проживання.
Також суд наголошує, що встановлення даного факту у судовому порядку є виключним способом захисту заявника, позаяк заявник позбавлена можливості інакше підтвердити факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації для оформлення своїх спадкових прав.
Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт у позасудовому порядку неможливо, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

 
Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Слободи Сергія Григоровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем реєстрації та проживання АДРЕСА_2 , станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_6 — ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Рахімова