Єдиний унікальний номер 719/448/26 
Номер провадження 3/719/164/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року           м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Цицак В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції в Чернівецькій області Головного управління Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Новодністровськ, Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ВАД № 189099 від 28.05.2026р. ОСОБА_1 станом на 28 травня 2026 року, будучи вихователем у ОКНЗ «Буковинський ліцеї-інтернат з посиленою фізичною підготовкою» у м.Новодністровськ, вчинила булінг відносно учениці освітнього процесу ОСОБА_2 , систематично допускала дії психологічного характеру, які виражалися у принижені честі та гідності дитини, створенні напруженої психологічної атмосфери та упередженому ставленні, а саме 25 березня 2026 року змусила займатись фізичними вправами в укритті під час повітряної тривоги, 07 квітня 2026 року близько 15 год. 00 хв. не дозволила переодягнути одяг, на який ОСОБА_2 розлила суп, 15.04.2026 року примусила збирати рештки їжі під столом у столовій, що не входило до обов`язків чергового учня, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .
В судових засіданнях ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, не визнала та пояснила, що не вчиняла булінгу щодо учениці ОСОБА_2 . 
Показала, що працює перший рік вихователем 5 взводу у ОКНЗ «Буковинський ліцеї-інтернат з посиленою фізичною підготовкою», фактично 5 взвод – це 10 В клас. У класі навчаються 17 дівчат, контроль за навчанням, поведінкою та дотриманням дисципліни якими входить до її обов`язків згідно з посадовою інструкцією. Учениця ОСОБА_2 також навчається у 10 В класі, з початку 2026 року була призначена заступником командира взводу – старостою класу.
Про події, які описані у протоколі ВАД № 189099 від 28.05.2026р., повідомила наступне.
25 березня 2026 року у зв`язку із тривалою повітряною тривогою усі ліцеїсти під наглядом вихователів перебували в укритті, в тому числі ОСОБА_1 та учениці 10 В класу, серед яких і ОСОБА_2 . Оскільки дівчата порушували дисципліну, поводилися неспокійно, голосно розмовляли, кричали та недотримувалися порядку, не реагували на усні прохання та зауваження, ОСОБА_1 було прийнято рішення застосувати виховні заходи впливу до усього класу – фізичні навантаження: присідання, планка, тощо, для відновлення порядку. Наголосила, що застосування такого типу заходів впливу є загальноприйнятою практикою у ліцеї-інтернаті, використовується усіма вихователями для організації та заспокоєння ліцеїстів, наведення ладу. Зауважила, що 25 березня 2026 року ліцеїстки не висловлювали жодних зауважень чи заперечень; не скаржились на погане самопочуття чи інші обставини, які б унеможливлювали виконання фізичних вправ.
Спростувала твердження про те, що застосувала захід впливу до учениць як покарання у зв`язку із тим, що в однієї із них, а саме ОСОБА_3 ротний ОСОБА_4 виявив електронну сигарету. Навпаки, зазначила, що провела виховну бесіду із ОСОБА_3 після закінчення повітряної тривоги, нагадала про заборону куріння, роз`яснила наслідки систематичного порушення правил поведінки і можливі заходи впливу. Під час розмови дівчина повідомила ОСОБА_1 , що електронна сигарета належить ОСОБА_2 і остання змусила ОСОБА_3 носити таку при собі для неї.
Зазначила, що застосування виховних заходів у формі додаткових фізичних вправ не передбачено у її посадовій інструкції, однак, просила врахувати специфіку закладу: ліцей-інтернат із посиленою військовою підготовкою, де елементи військової дисципліни та фізичні вправи є звичною практикою. Попри те, що на час розгляду справи ОСОБА_1 погоджується із недоречністю прийнятого рішення з огляду на повітряну тривогу та місце перебування ліцеїсток, за що також притягнута до дисциплінарної відповідальності, наголосила, що її дії були продиктовані виключно прагненням оперативно утихомирити галас і підтримати належний рівень дисципліни серед вихованців в закритому просторі. Будь-якого умислу на булінг, психологічний тиск чи цькування будь-кого із ліцеїстів, в тому числі ОСОБА_2 , у неї не було.
29 березня 2026 року ОСОБА_1 стало відомо, що 28 березня 2026 року на уроці ОСОБА_2 поскаржилась на неї вчителю англійської мови та методисту у присутності всього класу, зокрема, стверджувала, що ОСОБА_1 приходить на роботу в нетверезому стані, вживає ненормативну лексику в розмові із ученицями, застосовує тиск, під час тривоги 25 березня 2026 року застосувала публічні заходи покарання. Вказана інформація обурила ОСОБА_1 , оскільки є неправдивою і спрямована на її дискредитацію, а тому вихователька вирішила поспілкуватися із ученицями 10 В класу. Розмова відбулася у відсутності ОСОБА_2 , оскільки остання поїхала на вихідні додому.
Так, 29 квітня 2026 року під час довірливої розмови із ученицями 10 В класу ОСОБА_1 повідомила дівчатам про те, що ОСОБА_2 напередодні доповіла їй про електронну сигарету однієї із учениць, яку надалі ОСОБА_1 вилучила із шухляди. Натомість дівчата розказали про непоодинокі випадки булінгу зі сторони ОСОБА_2 , про що в подальшому також написали доповідні записки на ім`я директора школи.
30 березня 2026 року з приводу вчинення ОСОБА_2 булінгу щодо учениць свого класу відбулася розмова у кабінеті директора за участю вихователя ОСОБА_1 , учениці ОСОБА_2 та її батьків. Вважає, що сторонами було досягнуто компромісу, з метою недопущення розгорання конфлікту між ученицями за погодженням із батьками директор прийняв рішення про відсторонення ОСОБА_2 на тиждень від занять. Окрім того, ОСОБА_1 подала клопотання на ім`я директора про усунення ОСОБА_2 із посади замкомвзводу через допущені останньою зловживання впливом на однокласниць.
При цьому, ОСОБА_1 вважає конфліктну ситуацію із ОСОБА_2 вичерпаною, неприязного ставлення до учениці не мала, хоч остання перед нею і не вибачилася, а тому усі подальші свої дії, в тому числі у квітні 2026 року, вважає об`єктивними і такими, що відповідали обставинам, що склалися.
Так, 07 квітня 2026 року під час прийому їжі ліцеїстка ОСОБА_2 випадково облилась супом, після чого відповідно до встановлених у ліцеї правил підійшла до ОСОБА_1 , як вихователя 10 В класу, за дозволом покинути приміщення їдальні, щоб переодягнутися. 
Роз`яснила, що прийом їжі ліцеїстами та вихователями відбувається в навчальному закладі згідно правил внутрішнього розпорядку по графіку у чітко визначений час, триває для усіх лише 30 хвилин, після чого в приміщенні їдальні дозволено перебувати виключно черговим учням. Залишити приміщення їдальні під час прийому їжі можна лише у виняткових випадках з дозволу вихователя ліцеїстів. Окрім того, пояснила, що їдальня та казарма розташовані в різних будівлях на території навчального закладу; спальний корпус (казарми), де знаходяться особисті речі ліцеїстів, закриваються зранку і такі відкриває вихователь після обіду; ключі від казарми зберігаються в кабінеті одного із вихователів, зокрема, 07 квітня 2026 року такі були у чергового режимника ОСОБА_5 .
Відтак, з огляду на правила поведінки у ліцеї, а також те, що час необхідний для переодягання фактично співпадатиме із часом відведеним на прийом їжі, ОСОБА_1 вважала, що пляма на штанах ліцеїстки є невеликою та не може створювати надмірного дискомфорту учениці, а тому доцільніше, щоб ОСОБА_2 завершила обід, після чого вони удвох візьмуть ключі від спального корпусу в кабінеті вихователя та учениця зможе переодягнутися. Наголосила, що у коректній формі, без насмішок та принижень, пояснила ОСОБА_2 своє рішення, після чого остання зайняла своє місце за столом та продовжила обід. 
Зазначила, що в цей день ОСОБА_2 була черговою по їдальні, а тому після прийому їжі ОСОБА_1 уточнила в останньої про те, чи дівчина знайшла собі заміну, однак, ОСОБА_2 відповіла на питання у грубій та некоректній формі, після чого без супроводу та дозволу вихователя із криками покинула приміщення їдальні та попрямувала до спального корпусу. Наголосила, що подія мала місце у присутності інших вихователів та ліцеїстів та вважає, що її поведінка, як вихователя, була неупередженою, продиктованою правилами навчального закладу з врахуванням інтересів учениці, натомість поведінка ОСОБА_2 порушувала встановлені правила поведінки у ліцеї.
Надалі, 15 квітня 2026 року ліцеїстка ОСОБА_2 була черговою по їдальні разом із ліцеїсткою ОСОБА_6 .
Роз`яснила, що для підтримання ладу у приміщенні їдальні серед ліцеїстів кожного дня обирають по двоє чергових, в обов`язки яких входить прибирання їдальні після завершення прийому їжі учнями ліцею. На час прибирання у приміщенні їдальні залишаються лише чергові та вихователь.
Так, 15 квітня 2026 року після завершення прийому їжі ОСОБА_1 помітила, що під одним із столів розлитий компот, а тому звернулась до чергових зміни із вимогою прибрати бруд. Наголосила, що звернення було адресовано обидвом черговим та стосувалося загальних обов`язків чергової зміни, а не особисто ОСОБА_2 . При цьому, зауважила, що учениця ОСОБА_2 відреагувала на звернення негативно, а надалі взяла рушник для столів і витерла лавку та підлогу. Після завершення прибирання їдальні учениці покинули приміщення.
Зазначила, що своєю помилкою вважає призначення ОСОБА_2 заступником командира взводу, внаслідок чого поведінка дівчини змінилася, остання зловживала отриманими повноваженнями старости класу, почала поводитись зухвало та некоректно як щодо інших учениць класу, так і щодо викладачів та вихователів. Зауважила, що, якщо раніше ОСОБА_2 реагувала на усні зауваження, то з кінця березня – початку квітня 2026 року почала або ігнорувати вказівки ОСОБА_1 , або ж сприймати такі вороже і негативно, внаслідок чого вихователь змушена була писати доповідні, подала клопотання про усунення ОСОБА_2 з посади замкомвзводу.
Потерпіла ОСОБА_2 у присутності законного представника ОСОБА_7 показала, що 25 березня 2026 року була тривала повітряна тривога, а тому усі ліцеїсти перебували у бомбосховищі. Пригадала, що в цей день до приходу вихователя ОСОБА_1 ротний виявив у ОСОБА_8 електронну сигарету, про що в подальшому була повідомлена ОСОБА_1 . Вважає, що саме через виявлену електронну сигарету ОСОБА_1 змусила увесь 10 В клас виконувати фізичні вправи у бомбосховищі; під час присідання викрикувати «Дякуємо, Віолетто». Наголосила, що такий наказ ОСОБА_1 принизив усіх учениць класу, останні змушені були виконувати фізичні вправи перед хлопцями - учнями інших класів, що, на думку, ОСОБА_2 було неприпустимо. Стверджує, що у ліцеї фізичні вправи як заходи покарання застосовуються виключно до хлопців і ніколи раніше до дівчат. 
Надалі 25 березня 2026 року ОСОБА_1 сказала ОСОБА_2 , що остання не справляється із обов`язками заступника командира взводу, а тому буде усунена з посади. Вважає, що таке рішення ОСОБА_1 прийняла, оскільки дівчина вчасно не доповіла їй про порушення однокласниці. Водночас, ОСОБА_2 не бажала та не бажає «здавати» своїх подруг та однокласниць, доповідаючи про їхні проступки викладачам.
Дії вихователя ОСОБА_1 сприйняла як булінг та психологічний тиск, оскільки її глибоко принизив надмірний обсяг фізичних навантажень, публічний та демонстративний характер покарання.
Вважає, що в подальшому ОСОБА_1 насміхалася та публічно принизила її 07 квітня 2026 року, коли під час обіду учениця підійшла до вихователя з проханням залишити їдальню, щоб передягнутися. Так, уточнила, що випадково облилася супом, внаслідок чого утворилася велика пляма на штанах і зі сторони це виглядало, наче ліцеїстка обмочилася. Зауважила, що в приміщенні було холодно, у неї була менструація (регули), а тому в мокрих штанах почувалась некомфортно. Відповідно до встановлених правил поведінки домовилася із однокласницею, щоб та замінила її в якості чергової зміни, та підійшла до ОСОБА_1 за дозволом покинути їдальню, щоб переодягнутися. Вважає, що будь-який інший вихователь відпустив би її, однак ОСОБА_1 умисно відмовила, а тому учениця змушена була дочекатися закінчення обіду і лише після того змогла переодягнутися в чистий та сухий одяг. Наголосила, що не було жодних об`єктивних перешкод, щоб відпустити її у казарму, а пояснення ОСОБА_1 – лише відмовки. Після цієї події ОСОБА_2 ходила на прийом до психолога.
Вважає, що 15 квітня 2026 року ОСОБА_1 також перевищувала свої повноваження вихователя, змусивши її прибирати сміття із підлоги в їдальні. Так, пояснила, що в цей день була черговою по їдальні разом із ОСОБА_9 , однак, до обов`язків чергових, на думку учениці, не входить збирати сміття із підлоги та інші учні ніколи такого не робили.
Уточнила, що на обід ліцеїстам давали гречку із запеченими крильцями і однокласниці, які неприязно налаштовані щодо ОСОБА_2 , умисно насмітили під своїм столом, накидавши туди курячі кістки. Після закінчення обіду ОСОБА_1 дала персональну вказівку ОСОБА_2 прибрати під столом. При цьому, ні мітли, ні швабри учениця не мала, взяти її у коморі не змогла, оскільки ключі від приміщення були у прибиральниці. Наголосила, що до ОКНЗ «Буковинський ліцеї-інтернат з посиленою фізичною підготовкою» навчалася у схожому закладі у м. Чернівці, а тому точно знає, що в обов`язки чергового по їдальні не входить прибирання підлоги, тим більше руками; це обов`язки виключно прибиральниці. Повідомила, що 15 квітня 2026 року також зверталася до психолога.
Свідок ОСОБА_10 , яка працює психологом у ОКНЗ «Буковинський ліцеї-інтернат з посиленою фізичною підготовкою» та є членом комісії з розгляду випадків булінгу, повідомила, що не була особисто присутньою під час подій 25 березня, 07 та 15 квітня 2026 року за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; про ці події знає від інших викладачів та учениці ОСОБА_2 .
Так, від учителя англійської мови дізналася, що на уроці ОСОБА_2 поскаржилася на вихователя ОСОБА_1 , в тому числі це стосується подій за 25 березня 2026 року. Повідомила, що їй відомо про фізичні вправи, як захід впливу, однак, такі в ліцеї застосовується виключно до хлопців. Водночас до психолога з приводу березневих подій ОСОБА_2 не зверталася.
Про інциденти у їдальні свідку відомо зі скарг ОСОБА_2 . Так, 07 квітня 2026 року дівчина прийшла до психолога у збудженому стані та дуже емоційно розповіла про ситуацію із розлитим супом та подальшою поведінкою вихователя ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 стверджувала, що вихователь діяла упереджено, безпідставно відмовила у проханні учениці відлучитися із їдальні, щоб переодягнутися. Попри відсутність дозволу, ОСОБА_11 після завершення обіду все ж таки пішла переодягнутися та повернулася до чергування. За спостереженням свідка, пляма на штанах дівчини дійсно була велика і могла створювати дитині дискомфорт.
В інший день ОСОБА_2 , будучи менш емоційно збудженою та обуреною, також поскаржилась, що ОСОБА_1 змусила її збирати з-під столу у їдальні кістки, однак, деталі події свідку невідомі, оскільки розмову із дівчиною з цього приводу завершити не вдалось; психолог змушена була відлучитись для участі у перевірці, яка проходила в цей день у ліцеї. 
Будучи членом комісії з розгляду випадків булінгу, повідомила, що комісія питання щодо ОСОБА_1 за скаргами сім`ї ОСОБА_12 не розглядала; у 2026 році комісія засідала з приводу можливих випадків булінгу по скарзі ОСОБА_13 на ОСОБА_1 та 14 скаргах учнів 10 В класу на ОСОБА_2 . Окрім того, з приводу скарг учнів 10 В класу була проведена перевірка Департаментом освіти і науки Чернівецької ОВА.
Зазначила, що останнім часом стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 напружені; проте вихователь на рекомендації провести консультації із психологом щодо ситуації, яка склалася, не відреагувала.
Охарактеризувала ОСОБА_2 як гіперемоційну та вольову; перфекціоністка, яка ставить високі вимоги як щодо себе, так і щодо інших; активна, комунікабельна. Водночас через притаманну ліцеїстці надмірну емоційність, остання не завжди адекватно реагує на ситуації, а тому отримала від психолога рекомендацію приходити на консультації для зняття емоційної напруги та заспокоєння. Зокрема, вважає, що під час інциденту в їдальні ОСОБА_2 проявила надмірну емоційність та збудження. За результатами подальшого спостереження під час відвідин дитини вдома психолог констатувала, що дівчина перебувала у пригніченому стані, замкнулась у собі та не бажала йти на контакт; психолог не змогла відповісти чи стан дитини спричинений поведінкою вихователя чи однокласниць.
Свідок ОСОБА_14 , який працює директором ОКНЗ «Буковинський ліцеї-інтернат з посиленою фізичною підготовкою», повідомив, що не був особисто присутній під час подій 25 березня, 07 та 15 квітня 2026 року за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; однак, знає про такі в силу займаної посади.
Зазначив, що за події, які мали місце під час повітряної тривоги, коли через порушення ліцеїстами дисципліни ОСОБА_1 застосувала виховні заходи у виді фізичних вправ у бомбосховищі, вихователь притягнута до дисциплінарної відповідальності. При цьому, до нього, як директора, письмові скарги від батьків ОСОБА_12 з цього приводу не надходили.
Зауважив, що у навчальному закладі використовують додаткові фізичні вправи як заходи виховного впливу, щоб забезпечити дисципліну та порядок; такі заходи застосовуються як щодо хлопців, так і щодо дівчат; це нормальна практика у навчальних закладах із посиленою фізичною підготовкою.
Про події у їдальні свідку відомо із відеозаписів і ОСОБА_14 вважає, що саме у діях ОСОБА_2 є ознаки порушень: остання поводилася зухвало, сперечалася із вихователем, порушувала правила поведінки, прийняті у ліцеї. Зокрема, ОСОБА_2 , отримавши дозвіл піти переодягнутися після завершення прийому їжі, покинула приміщення їдальні до завершення обіду без вихователя, хоча за загальним правилом учні повинні перебувати під постійним контролем вчителів та вихователів. В інший день ОСОБА_2 , будучи залученою до трудової діяльності, як чергова по їдальні, маючи обов`язки прибрати приміщення, некоректно реагувала на звернення та зауваження вихователя ОСОБА_1 .
Повідомив, що у зв`язку із надходженням скарг від учениць 10 В класу щодо ОСОБА_2 . Департамент освіти і науки Чернівецької обласної військової адміністрації провів перевірку і діяльності ліцею в цілому, і роботи викладачів, вихователів та психолога, а також поведінки ліцеїстки ОСОБА_15 .
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Проаналізувавши зміст ст. 7, 254, 268, 279 КУпАП приходжу до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У ч. 1 ст. 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про повну загальну середню освіту», учасниками освітнього процесу в закладах освіти є учні; педагогічні працівники; інші працівники закладу освіти; батьки учнів; асистенти дітей (у разі їх допуску відповідно до вимог частини сьомої статті 26 цього Закону).
За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Судом, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 189099 від 28.05.2026, досліджено: 
- рапорти старшого інспектора-чергового ВП №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Ткача В.А. від 02.04.2026р. та 17.04.2026р.; 
- рапорт помічника чергового ВП №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Зелінського І.В. від 27.04.2026р.; 
- заява ОСОБА_7 від 20.04.2026р.;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2026р.;
- письмові пояснення ОСОБА_7 від 01.04.2026р. та 16.10.2026р.; 
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.04.2026р., від 24.04.2026р. та від 30.04.2026р.;
- письмові пояснення ОСОБА_16 від 22.04.2026р.;
- письмові пояснення ОСОБА_17 від 23.04.2026р.;
- письмові пояснення ОСОБА_5 від 24.04.2026р.; 
- форма первинного повідомлення про підозру на випадок насильства щодо дитини від 30.03.2026р., подана ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 ; 
- доповідна записка ОСОБА_1 від 30.03.2026р.; 
- пояснювальні заяви від учениць 10 В класу на 14 арк.; 
- письмові пояснення ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 20.04.2026р.; 
- протокол № 1 від 22.04.2026р. засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) в Буковинському ліцеї щодо ОСОБА_2 ; 
- аказ Департаменту освіти науки Чернівецької обласної військової адміністрації №147 від 15.05.2026р. «Про результати роботи робочої групи створеної відповідно до наказу від 17.04.2026р. №112» із Довідкою за результатами виїзду робочої групи щодо вивчення ситуації, яка склалася у Буковинському ліцеї-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою; 
- накази ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» №85-ОД від 01.10.2025р. «Про запобігання та протидію булінгу в Буковинському ліцеї», № 26-од від 07.04.2026р. «Про службове розслідування за зверненням гр. ОСОБА_13 », №28-од від 09.04.2026р. «Про оголошення догани ОСОБА_1 », №95-од від 17.12.2025р. «Про створення комісії з розгляду випадків боулінгу (цькування) в Буковинському ліцеї»; 
- Журнал реєстрації фактів виявлення про насильство та жорстоке поводження з дітьми; 
- форма первинного повідомлення про підозру на випадок насильства щодо дитини від 16.04.2026р., подану ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 ;
- форма первинного повідомлення про підозру на випадок насильства щодо дитини від 30.03.2026р., подану ОСОБА_10 в інтересах учнів 10 В класу; 
- пояснювальна записка ОСОБА_1 від 07.04.2026р.;
- заява ОСОБА_13 від 06.04.2026р.;
- колективне звернення викладачів ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» від 06.04.2026р.; 
- протоколи № 1 від 09.04.2026р. та № 2 від 14.04.2026р. засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) в Буковинському ліцеї щодо ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_13 ; 
- дві доповідні записки ОСОБА_1 від 15.04.2026р. щодо ОСОБА_2 ;
- доповідні записки командира І взводу ОСОБА_25 , ліцеїстки ОСОБА_26 , командира ІV взводу ОСОБА_27 , ліцеїстки ОСОБА_20 , ліцеїстки ОСОБА_19 від 16.04.2026р. щодо інциденту в їдальні; 
- Правила внутрішнього розпорядку ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою», затверджені в.о. начальника ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» від 29.08.2025р.; 
- посадова інструкція №10 вихователя (командира взводу) ліцею ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою», затверджені начальником Буковинською ліцею ОСОБА_28 від 26.01.2018р.; 
- колективне звернення колективу ОКНЗ «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою»; 
- звернення батьків ліцеїсток від 06.04.2026р. та від 08.04.2026р. на підтримку ОСОБА_1 на 11 арк.
Учасниками справи інші докази суду не подавались; клопотання про виклик свідків, окрім директора та психолога, не заявлялись. 
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
З`ясувавши обставини справи, беручи до уваги в сукупності покази особи, яка притягається до відповідальності, потерпілої, свідків та надані письмові докази, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує невирішений конфлікт, внаслідок якого сторони демонструють несприйняття одна одної, обидві учасниці конфлікту намагаються довести свою правоту через акцентування уваги на недоліках іншої.
Так, на думку суду, 25 березня 2026 року між вихователем ОСОБА_1 та ліцеїсткою ОСОБА_2 виникли непорозуміння щодо методів та способів ведення виховної роботи. При цьому, у застосованих ОСОБА_1 заходах впливу суд не вбачає ознак булінгу, а оцінка таких заходів з точки зору їх педагогічної доцільності та обґрунтованості не входить до компетенції суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173-4 КУпАП.
Оскільки вирішення ситуації за 25 березня 2026 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було, надалі (після 28 березня 2026 року) вказане непорозуміння переросло у конфлікт, в ході якого обидві сторони, почуваючись ображеними, замість пошуку компромісу, зайнялися звинуваченням одна іншої у грубих порушення правил поведінки вихователя та ліцеїста, хамстві, зневажливому або зверхньому ставленні один до одного. 
Взаємні звинувачення призвели до побудови деструктивного сценарію спілкування, при якому сторони конфлікту не вирішують проблему та замість того, щоб визнати свої помилки учасникам конфлікту простіше знайти винуватця в іншій особі. Саме за такого сценарію спілкування будь-які рекомендації, вказівки чи зауваження вихователя ОСОБА_1 сприймаються ліцеїсткою ОСОБА_2 з надмірною емоційністю та в негативному ключі, трактуються ученицею як приниження та надмірна прискіпливість.
Однак, на думку суду, в діях ОСОБА_1 за 07 квітня 2026 року та 15 квітня 2026 року також відсутні ознак цькування чи упередженого ставлення, що свідчило б про вчинення вихователем булінгу щодо учня.
Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
За таких обставин, оскільки конфлікт є взаємним і паритетним, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги суть правопорушення, яке ставиться у вину особі, обставини справи, досліджені докази, зважаючи на презумпцію невинуватості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП слід закрити.
На підставі ч. 1 ст. 173-4 КУпАП та керуючись ст.7, 9, 33-35, 38, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 276-277, 279-280, 283-285, 287, 294, 298-300 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: