УХВАЛА

20 липня 2026 року
м. Київ

справа № 725/2155/25
провадження № 61-9426ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Усманов Мурад Амірович, на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 рокута постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , у якому просила: визнати автомобіль марки «CHEVROLET» модель «MALIBU» номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «CHEVROLET» модель «MALIBU» номерний знак НОМЕР_1 ; визнати автомобіль марки «NISSAN» модель «PATROL» номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «NISSAN» модель «PATROL» номерний знак НОМЕР_2 ; визнати об`єкт незавершеного будівництва - індивідуальний житловий будинок з лазнею, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, село Банилів-Підгірний, Чернівецький район, Чернівецька область, об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визначити реальний розмір частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у об`єкті незавершеного будівництва - індивідуальному житловому будинку з лазнею, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, село Банилів-Підгірний, Чернівецький район, Чернівецька області; визнати за ОСОБА_1 право забудовника на частину побудованого, але не зданого в експлуатацію індивідуального житлового будинку з лазнею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим введенням в експлуатацію та реєстрацією права власності; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2444 га, кадастровий номер 7324580500:03:003:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 35,40 кв. м., загальною площею 73,90 кв. м, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 35,40 кв. м, загальною площею 73,90 кв. м.

Першотравневий районний суд міста Чернівців рішенням від 27 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. 

Визнав транспортний засіб марки «CHEVROLET» модель MALIBU, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «CHEVROLET» модель MALIBU, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнав транспортний засіб марки «NISSAN» модель PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «NISSAN» модель PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнав спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об`єкт незавершеного будівництва - індивідуальний житловий будинок з лазнею, що знаходиться по АДРЕСА_1 , ступінь готовності якого становить 78,2 %, ринкова вартість - 4 261 415,00 грн.
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об`єкту незавершеного будівництва - індивідуального житлового будинку з лазнею, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з подальшим введенням в експлуатацію та реєстрацією права власності.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив. 

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4360,32 грн. 

Чернівецький апеляційний суд постановою від 08 червня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельної ділянки скасував та ухвалив нове рішення.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2444 га, кадастровий номер 7324580500:03:003:0076, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, село Банилів-Підгірний, Чернівецький район, Чернівецька область.

Змінив мотивувальну частину рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 року про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання за ОСОБА_1 права забудовника на частину побудованого, але не зданого в експлуатацію житлового будинку, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині оскаржене рішення залишив без змін.

Змінив розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій у виді судового збору. Стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави недоплачений судовий збір у сумі 4 602,20 грн. 

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14 409,78 грн в рахунок відшкодування судових витрат у виді судового збору.

13 липня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Усманов М. А., через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня  2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано представником заявниці 11 червня 2026 року. 

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог статі 392 ЦПК України заявником не дотримано вимог щодо форми та змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник посилається, як на підставу касаційного оскарження на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Разом із тим, у касаційній скарзі не зазначено постанови (постанов) Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16).
Для усунення вказаного недоліку заявнику слід надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи з врахуванням вимог цієї ухвали щодо повноти зазначення підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування.
Крім того, у порушення вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Усманов М. А. просить скасувати рішення Чернівецького районного суду м. Чернівців від 27 березня 2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 року вчастині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_2 та ухвалити рішення, яким справу в частині цих позовних вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).
З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять інформації про ціну позову в частині спірної квартири, розташованої за адресою:   АДРЕСА_3 , (вартість вказаної квартири), що не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна, заявникові слід надати докази (наприклад, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості квартири тощо), які підтверджують ціну позову в цій частині на день подання позовної заяви.
Враховуючи наведене, заявникові, необхідно самостійно обрахувати судовий збір за подання касаційної скарги з розрахунку 1 % від вартості спірної квартири х 200 % х 0,8. 
При цьому слід зазначити про те, що судовий збір розраховується з суми, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з суми сплаченої позивачем при зверненні до суду із позовною заявою.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,
код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Касаційна скарга надіслана через підсистему «Електронний суд», проте доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів відповідачу ОСОБА_3 суду не надано. 
З огляду на викладене, необхідно надати суду докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих матеріалів відповідачу ОСОБА_3 з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Усманов Мурад Амірович, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 рокузадовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Усманов Мурад Амірович, строк на касаційне оскарження рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 року. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Усманов Мурад Амірович, на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 27 березня 2026 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 червня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров