ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
^_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2026 року | м. Одеса | Справа № 916/4404/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Українська залізниця”
на рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р., ухвалене суддею Сулімовською М.Б.,
у справі № 916/4404/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Надійна транспортна компанія”
до Акціонерного товариства ,,Українська залізниця” в особі Регіональної філії ,,Одеська залізниця” Акціонерного товариства ,,Українська залізниця”,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ІЗТ”,
про стягнення коштів,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Надійна транспортна компанія” (далі – ТОВ ,,Надійна транспортна компанія”) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства ,,Українська залізниця” в особі Регіональної філії ,,Одеська залізниця” Акціонерного товариства ,,Українська залізниця” (далі – АТ ,,Українська залізниця”), в якому просить стягнути 94185,00 грн вартості недостачі вантажу, 12895,20 грн витрат на проведенням експертизи за участю представника Одеської регіональної торгово-промислової палати, 55000,00 грн витрат на правову допомогу та 3028,00 грн судового збору.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2025 р., зокрема: відкрито провадження у справі № 916/4404/25; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ІЗТ” (далі – ТОВ ,,ІЗТ”) до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 (суддя Сулімовська М.Б.): позов задоволено частково; стягнуто з АТ ,,Українська залізниця” на користь ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” 86103,23 грн вартості недостачі вантажу, 2214,56 грн судового збору, 11788,79 грн витрат на проведення експертизи; у задоволенні позову в частині стягнення 8081,77 грн вартості недостачі вантажу відмовлено; решту судових витрат покладено на позивача.
Місцевий господарський суд вказав, що вантаж прийнято залізницею до перевезення без зауважень, а прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічному відношенні справних вагонах.
При цьому встановлені актом експертизи обставини щодо наявності воронкоподібних поглиблень, розташованих на одній осі по вертикалі з розвантажувальними люками, свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення.
Відтак, з огляду на те, що перевезення вантажу відбувалось у технічно справних вагонах, придатних для цієї господарської мети (перевезення кукурудзи), то саме відповідач повинен нести відповідальність за втрату вантажу позивача та відшкодувати 86103,23 грн збитків.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача відносно того, що відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення, оскільки видача вантажу одержувачу не звільняє від відповідальності за його втрату під час перевезення.
Крім того, місцевий господарський суд вказав, що матеріали справи не містять доказів впливу на вантаж та вагони з боку позивача чи інших сторонніх осіб з часу подавання вагонів та до моменту проведення експертизи, тому доводи відповідача щодо виникнення нестачі з вини позивача або вантажоодержувача не підтверджено в установленому порядку.
Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що акт експертизи Одеської РТПП № УТЕ-137 від 24.04.2025 р. є належним та допустимим доказом, оскільки його складено в межах наявних повноважень та у відповідності до вимог Закону України ,,Про торгово-промислові палати в Україні”.
Часткове задоволення позову обґрунтовано тим, що розрахунок завданих збитків здійснено позивачем без урахування приписів п.27 Правил видачі вантажів, які встановлюють норму природної втрати – 0,5% маси вантажу при перевезенні кукурудзи, в зв`язку з чим правові підстави для стягнення 8081,77 грн збитків відсутні.
Розподіляючи судові витрати, суд першої інстанції пропорційно розміру задоволених вимог поклав на сторони витрати позивача на проведення експертизи Одеською РТПП та по сплаті судового збору.
Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ ,,Українська залізниця” подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 86103,23 грн вартості недостачі вантажу, 2214,56 грн судового збору, 11788,79 грн витрат на проведення експертизи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що: 
- у в графі 28 залізничної накладної № 38901163 вказано, що завантаження вантажу у вагони здійснювалося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно, без участі представника залізниці, визначено масу вантажу в вагонах перед відправленням;
- суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення пп. ,,а” п.111 Статуту залізниць України, який передбачає, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення;
- правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за нестачу вантажу відсутні, оскільки в комерційному акті від 22.04.2025 р. № 406602/01 зафіксовано, що: запірно-пломбувальні пристрої вантажовідправника справні; при відкритті верхніх завантажувальних люків виявилось, що завантаження рівномірне, течі вантажу у вагонах немає. Таким чином, вагони прибули на станцію призначення у технічно справному стані, запірно-пломбувальні пристрої, які були застосовані при відправленні вантажу, не пошкоджено в момент прибуття на станцію призначення, що виключає можливість доступу до вантажу під час перевезення;
- матеріали справи не містять доказів належного повідомлення представників відповідача про проведення експертизи щодо визначення кількості вантажу у вагонах №№ 58521097, 53238689, що суперечить п.30 Правил видачі вантажів, тому складений в односторонньому порядку без участі уповноваженого представника залізниці акт експертизи, в якому відсутні висновки про причини виникнення нестачі вантажу, не може вважатися належним доказом у справі;
- акт експертизи Одеської РТПП № УТЕ-137 від 24.04.2025 р. не є належним і допустимим доказом ще й з огляду положення ГПК України, Закону України ,,Про судову експертизу” та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 р. № 53/5, оскільки: експертизи, які проводяться торгово-промисловими палатами, є незалежними товарознавчими експертизами, а не судовими; не акт, а висновок експерта є єдиним документом, який може бути складений за результатами проведених експертом досліджень; відомості, що акт підготовлено для подання до суду, відсутні; не здійснено перевірку повноважень експерта та наявності у нього відповідних знань та кваліфікації; не зазначено інформацію про матеріали, які експерт використав під час проведення експертизи;
- враховуючи, що акт експертизи Одеської РТПП не є висновком експерта в розумінні ГПК України, витрати на його замовлення не можуть входити до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи, та не підлягають розподілу згідно зі ст.129 ГПК України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 р.: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ ,,Українська залізниця” на рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25; встановлено ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” та ТОВ ,,ІЗТ” строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 14.05.2026 р.
У строк, встановлений судом, від ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу АТ ,,Українська залізниця” без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 – без змін.
Щодо твердження АТ ,,Українська залізниця” про необхідність її звільнення від відповідальності за недостачу вантажу на підставі пп. ,,а” п.111 Статуту залізниць України позивач повідомляє, що експертом Одеської РТПП складено акт експертизи № УТЕ-137, в якому визначено причинно-наслідковий зв`язок між недостачею вантажу та несправністю розвантажувальних люків у залізничних вагонах №№ 585210987 та 53238689.
Крім того, позивач зазначає, що згідно з п.30 Правил видачі вантажів у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи. У разі незгоди з висновками експерта учасників експертизи або одержувача начальник станції призначає повторну експертизу з відміткою про це в акті експертизи із зазначенням мотивів.
Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що залізниця скористалася своїм правом на призначення повторної експертизи, що свідчить про її згоду з результатами експертизи.
Окремо ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” зауважує, що Торгово-промислова палата України затвердила власну Методику проведення товарознавчих експертиз експертами торгово-промислових палат України, яка відповідно до ч.2 ст.11 Закону України ,,Про торгово-промислові палати України” є обов`язковою для застосування на території України, тому до експертиз торгово-промислової палати не можуть застосовуватися положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5.
Колегія суддів зазначає, що відзив на апеляційну скаргу ТОВ ,,ІЗТ” не подано. Про розгляд даної справи апеляційним господарським судом та про встановлення строку на подачу відзиву повідомлене належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали до електронного кабінету.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2026 р.: призначено справу № 916/4404/25 за апеляційною скаргою АТ ,,Українська залізниця” на рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 до розгляду; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення учасників справи.
Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти них, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
За правилами ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги те, що рішення суду позивачем в апеляційному порядку не оскаржено взагалі, а відповідачем оскаржено, проте лише в частині стягнення 86103,23 грн вартості недостачі вантажу, суд апеляційної інстанції на підставі ч.1 ст.269 ГПК України не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, якою ним у позові відмовлено.
Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-42398934/2020-0002 від 30.06.2020 р. АТ ,,Укрзалізниця” засвідчило прийняття від ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило, що замовнику присвоєно коди: відправника/одержувача: 1680, платника: 8134782 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером. Також у повідомленні зазначено, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору; повідомлені коди використовуються виключно для перевезення вантажів в межах договору між сторонами.
11.04.2025 р. АТ „Українська залізниця” прийнято до перевезення від ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” вантаж (насипом зерно кукурудзи) для ТОВ ,,ІЗТ” (вантажоодержувач) за маршрутом зі станції відправлення ,,Городенка-Завод” на станцію призначення ,,Ксенієве” загальною вагою 207850 кг, що підтверджується залізничною накладною № 38901163.
З вказаної залізничної накладної також вбачається, що: навантаження проводилося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно визначено масу вантажу перед відправленням вагонів; останні прибули 17.04.2025 р. на станцію призначення та в цей же день видані одержувачу.
22.04.2025 р. складено комерційний акт № 406602/01, в якому відображено, що: вагони №№ 58521097 та 53238689 в технічному стані справні; згідно з перевізним документом нетто вагону № 58521097 із зерном кукурудзи насипом складає 69200 кг, а нетто залізничного вагону № 53238689 із зерном кукурудзи насипом складає 68950 кг; насправді виявилось, що нетто залізничних вагонів №№ 58521097, 53238689 із зерном кукурудзи насипом фактично складає 65200 кг та 64900 кг відповідно; на підставі листа вантажоодержувача № 200-04 від 17.04.2025 р. проведено комісійне зважування у вагонах № 58521097 та № 53238689 на справних 100-тонних залізничних вагах; в ході перевірки виявлено, що у вагоні № 58521097 вага складає на 4000 кг менше, ніж в документі, а у вагоні № 53238689 – на 4050 кг; з вагона № 58521097 знято 7 ЗПП відправника, справні; з вагона № 53238689 знято 7 ЗПП відправника, справні; при відкритті верхніх завантажувальних люків було виявлено у вагонах: завантаження рівномірне, не до повної місткості; вантаж, якого не вистачає, у вагонах поміститися міг; течі вантажу з вагонів не було.
Комерційний акт від 22.04.2025 р. № 406602/01 підписано начальником, заступником начальника, агентом комерційної станції ,,Ксенієве” та представником вантажоотримувача – ТОВ ,,ІЗТ”.
24.04.2025 р. експертом Одеської регіональної торгово-промислової палати складено акт експертизи № УТЕ-137, проведеної за участі представника ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” за його заявкою. В п.6 акту вказано, що завданням експертизи було визначення кількості зважуванням.
В п.14 акту експертизи під назвою: ,,Експертизою встановлено” зазначено, що: на території ТОВ ,,ІЗТ” експерту пред`явлено вагони №№ 58521097 та 53238689; зовнішнім оглядом встановлено, що у вагоні № 58521097 між кришкою та горловиною бункера лівого розвантажувального люка, з протилежного боку штурвалів, затиснуті насіння кукурудзи, а у вагоні № 53238689 між кришкою та горловиною бункера правого розвантажувального люка, з протилежного боку штурвалів, затиснуті насіння кукурудзи; при відкритті кришок завантажувальних люків експертом встановлено, що у вагоні № 58521097 є воронкоподібне поглиблення насіння кукурудзи, спрямоване у бік лівого розвантажувального люка, з протилежного боку штурвалів, а у вагоні № 53238689 є воронкоподібне поглиблення насіння кукурудзи, спрямоване у бік правого розвантажувального люка, з протилежного боку штурвалів; в обох пред`явлених вагонах наявність на зовнішній видимій поверхні вантажу воронкоподібних поглиблень, розташованих на одній осі по вертикалі з розвантажувальними люками, свідчить про розсип вантажу через ці люки; розсип вантажу з вагонів на момент проведення експертизи не виявлено; за результатами зважування виявлено відхилення маси вантажу в загальному розмірі 8050 кг, з яких 4000 кг – у вагоні № 58521097 та 4050 кг – у вагоні № 53238689.
Посилаючись на втрату частини вантажу під час перевезення залізничним транспортом, ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом у рамках провадження у даній справі. Право на позов ТОВ ,,ІЗТ” передало ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” шляхом вчинення переуступного підпису на залізничній накладній за правилами п.133 Статуту залізниць України.
Виходячи з правил ч.3 ст.909 ЦК України та п.6 Статуту залізниць України, наявні в матеріалах справи повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-42398934/2020-0002 від 30.06.2020 р. та залізнична накладна від 11.04.2025 р. № 38901163 свідчать про укладення між ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” (вантажовідправник), залізницею (перевізник) та ТОВ ,,ІЗТ” (вантажодержувач) договору перевезення вантажу залізничним транспортом.
Відповідно до пп. „а” п.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.
Положенням п.113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.
Згідно з п.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах… Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу… Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
Згідно п.16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування – протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі – Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.
Апеляційний господарський суд зазначає, що наявний в матеріалах справи комерційний акт від 22.04.2025 р. № 406602/01 свідчить про те, що вагони №№ 58521097 та 53238689 прибули на станцію призначення в технічно справному стані з непошкодженими пломбами відправника. Крім того, течі вантажу з вагонів не було, а сам вантаж на момент огляду розміщений рівномірно.
Враховуючи викладене, те, що комерційний акт з вказаними вище відомостями підписано без зауважень представником ТОВ ,,ІЗТ” (вантажодержувач), а також те, що скарга на будь-які порушення при його складанні на підставі п.16 Правил складання актів не подавалась, колегія суддів доходить висновку про те, що АТ „Українська залізниця” за правилами пп. „а” п.111 Статуту залізниць України підлягає звільненню від відповідальності, адже вантаж надійшов у непошкоджених вагонах з непошкодженими пломбами відправника .
В п.30 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, передбачено, що: у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи; експертиза провадиться в присутності начальника станції (його заступника або іншого працівника, уповноваженого начальником станції); одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача; одержувач має право взяти участь у експертизі вантажу;… результати експертизи оформляються актом; акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи…; результати експертизи повинні бути мотивованими з посиланням на нормативно-правові акти, стандарти і не можуть ґрунтуватися на припущенні про причини недостачі, псування або пошкодження вантажу…; у разі незгоди з висновками експерта учасників експертизи або одержувача начальник станції призначає повторну експертизу з відміткою про це в акті експертизи із зазначенням мотивів.
Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:… 2) висновками експертів.
Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
В ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
В обґрунтування своєї позиції ТОВ ,,Надійна транспортна компанія” надано складений на його замовлення експертом Одеської РТПП акт експертизи від 24.04.2024 р. № УТЕ-137, дослідивши який апеляційний господарський суд констатує, що всупереч п.30 Правил видачі вантажів начальник станції не був повідомлений про проведення експертизи. Таке неповідомлення ставить під сумнів об`єктивність висновку дослідника, оскільки за відсутності представника залізниці експерт торгово-промислової палати міг викривити обставини на користь особи, яка оплатила проведення експертизи.
Також важливо зауважити, що в п.6 акту експертизи вказано, що її завданням було визначення кількості зважуванням, а не встановлення причини недостачі вантажу, з огляду на що експерт взагалі не повинен був досліджувати інші питання, ніж встановлення маси кукурудзи у вагонах.
При цьому результати експертизи не містять достатніх мотивів для висновку про те, що розсип вантажу відбувся через розвантажувальні люки, особливо з урахуванням встановлення експертом факту відсутності розсипу вантажу з вагонів на момент проведення експертизи. Якщо ж передумовою для висновку про розсип вантажу через розвантажувальні люки стало виявлення воронкоподібних поглиблень, тоді експерт мав би проаналізувати комерційний акт та пояснити, чому, на його думку, таких воронкоподібних поглиблень не було в момент складання комерційного акту, підписаного, зокрема, з боку вантажоодержувача без зауважень. Без аналізу зазначених обставин висновок експерта є таким, що ґрунтується на припущеннях, тобто складеним без дотримання приписів п.30 Правил видачі вантажів. Не відповідає останнім акт експертизи і з огляду на відсутність посилань на нормативно-правові акти та стандарти, якими керувався експерт, проводячи експертизу.
За таких обставин, суд першої інстанції помилково оцінив акт експертизи від 24.04.2025 р. № УТЕ-137, складений експертом Одеською РТПП, як належний та допустимий доказ, що призвело до неправильного висновку про підтвердження матеріалами справи виникнення нестачі вантажу з вини залізниці. 
Враховуючи викладене, на виконання п.113 Статуту залізниць України скаржником доведено відсутність його вини у втраті вантажу, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення – частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення 86103,23 грн вартості недостачі вантажу.
Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи ніяк не впливають, а, відтак, залишаються апеляційним господарським судом без правової оцінки.
За правилами п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з наведеного, на підставі ч.14 ст.129 ГПК України суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення, змінює розподіл судових витрат, у зв`язку з чим покладає на позивача його судові витрати, понесені під час розгляду справи судом першої інстанції, в т.ч. на проведення експертизи, та витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129,232,233,236,269,270,275,277,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Українська залізниця” задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 скасувати в частині, якою задоволено позов про стягнення 86103,23 грн вартості недостачі вантажу, та ухвалити нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовити.
В решті рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2026 р. у справі № 916/4404/25 залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Надійна транспортна компанія” на користь Акціонерного товариства ,,Українська залізниця” 3633,60 грн судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Повну постанову складено та підписано 10.08.2026 р. у зв`язку з перебуванням суддів Лічмана Л.В. та Павленко Н.А. в період з 08.06.2026 р. по 03.07.2026 р., а судді Богатиря К.В. у період з 13.07.2026 р. по 07.08.2026 р. у плановій щорічній відпустці.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.