Справа №443/450/26
Провадження №2/443/555/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

09 липня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Шальвіра І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради про позбавлення батьківських прав,

за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи – 
органу опіки та піклування
Гніздичівської селищної ради Семчишин О.М.,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 24.07.2012 ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_2 . У шлюбі із ОСОБА_2 у сторін народилося троє спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27.01.2021 шлюб між сторонами розірвано. 21.01.2025 ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 . ОСОБА_2 як батько малолітніх дітей – ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні дітей. За увесь цей час ОСОБА_2 не цікавиться життям і здоров`ям дітей, фізичним та духовним розвитком, взагалі не відвідує та не спілкується з ними, а також не надає жодної матеріальної допомоги. 18.09.2020 Жидачівський районний суд Львівської області видав судовий наказ в справі № 443/1524/19 (провадження № 2-н/443/8/20) про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з 25.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.02.2026 видно, що станом на 18.02.2026 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дітей становить 339 128, 59 грн. Таким чином, ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, визначених нормами чинного сімейного законодавства України.
У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач з 2019 року перестав турбуватися про дітей, приймати участь у їх вихованні, не приходив до дітей і нічим не допомагав. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. 
Представник третьої особи органу опіки та піклування Гніздичівської селищної ради позов підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач системно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому наявні підстави для позбавлення його батьківських прав.
Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи. 
Представником позивача подано клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.45-46), клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача (а.с.53-55), клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (а.с.70-73, 118-120), клопотання про виклик свідків (а.с.90-97), повідомлення про розірвання договору про надання правової допомоги (а.с.127).
Представником третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.86-87).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалами від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39).
Ухвалою від 17.04.2026 задоволено клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.51-52).
Ухвалою підготовчого засідання від 23.04.2026 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради (а.с.59-60).
Ухвалою підготовчого засідання від 12.05.2026 закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.107).

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, зваживши на позицію третьої сторони, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 11.03.2014 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.143).
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 і їхніми батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , про що свідчать свідоцтва про народження від 15.04.2014, 25.01.2017 та 12.03.2019 (а.с.11-12).
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27.01.2021 шлюб між сторонами, зареєстрований 24.07.2012, розірвано (а.с.19-20, 79-81).
Довідкою Лівчицької гімназії Гніздичівської селищної ради Львівської області від 18.02.2026 встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 навчаються у Лівчицькій гімназії (а.с.15).
За змістом характеристик на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 їхній батько ОСОБА_2 жодного разу не цікавився навчанням та дозвіллям своїх дітей під час навчання у Лівчицькій гімназії (а.с.15-16).
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 21.01.2025, актовий запис № 5, і після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_14 », про що свідчить свідоцтво про шлюб від 21.01.2025 (а.с.21).
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 19.02.2026 по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 проживає у цьому будинку разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , який належить чоловіку ОСОБА_9 , без реєстрації. Зі слів ОСОБА_1 з колишнім чоловіком не проживає і спільного господарства не веде (а.с.22-24).
За змістом довідки КНП «Жидачівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 18.02.2026, видана ОСОБА_1 , на огляд до с/лікаря і на щеплення приводила мама. Діти мають всі профілактичні щеплення (а.с.25).
Відповідно до судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області від 18.09.2020 наказано стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з 25.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.26, 76).
ОСОБА_2 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дітей з березня 2022 року по лютий 2026 року і заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 18.02.2026 становить 339 128,59 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 18.02.2026 (а.с.27-28).
Згідно з висновком від 08.05.2026 орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.99-101).
Свідок ОСОБА_15 надала суду показання, за змістом яких з відповідачем вона не знайома і жодного разу його не бачила. Їхні будинки розташовані приблизно за 60-70 метрів один від одного. Вона майже кожного тижня буває у гостях в позивача. З січня 2025 року позивач живе у с. Лівчиці.
Свідок ОСОБА_16 надала суду показання, за змістом яких вона проживає по сусідству від позивача через один будинок. Про колишнього чоловіка позивача нічого не чула. Знає від позивача, що колишній чоловік не цікавиться дітьми та не допомагає у їх вихованні. 

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення батька малолітніх дітей від виконання своїх обов`язків по їх вихованню.

Норми права, які застосував суд.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі – СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі – Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі – Конвенція).
Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. 
Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини.
За змістом приписів частин 1, 4 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд враховує норму статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до якої Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей. 
Так, наявні у справі письмові докази переконливо свідчать про те, що відповідач тривалий час взагалі не займається вихованням малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідач не піклується про них та їх розвиток, не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім здоров`ям, життям та навчанням. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідача труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання ним обов`язку по вихованню дітей, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від його волі та пояснюють таку поведінку відповідача.
Таким чином, з огляду на викладене у сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача стосовно своїх малолітніх дітей щодо їх виховання, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дітьми, тому дає підстави стверджувати, що він усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. 
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення).
На підставі статті 51 Конституції України, статей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради, орган опіки та піклування Гніздичівської селищної ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю. 
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.
У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення – 10 липня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів