Справа № 527/1799/26
провадження 2/527/1403/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Свістєльнік Ю.М.,
за участі секретаря судового засідання –Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка подана представником позивача Кіріченком Віталієм Михайловичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
29 червня 2026 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 23.12.2024 відповідач виявив бажання отримати послугу “Кредит готівкою”, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 23.12.2024 року підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із Відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір № б/н від 23.12.2024 р. про надання строкового кредиту у розмірі 33000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредит. Починаючи з 24.11.2025 триває порушення Відповідачем зобов`язання з повернення Кредиту (його частини згідно з графіком погашення), тобто більше 180-ти днів, з 23.05.2026 у Позичальника виникло зобов`язання повернути Банку всю суму фактично отриманого Кредиту,сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 02.06.2026 року має заборгованість — 31368.01 грн., яка складається з наступного: 26538.34 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4829.67 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками
На підставі викладеного, представник прохав стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 31368,01 грн та судові витрати.
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 01 липня 2026 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик ОСОБА_2 до суду на 11:40 год 16.07.2026, на 09:15 год 02.09.2026 повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній».
Відзиву відповідач не подав.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, зокрема в електронному вигляді, давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23.12.2024 ОСОБА_1 підписав кредитний договір: основні умови кредитування:м тип кредиту – Строковий кредит; сума/ліміт – 33000.00; строк кредитування – 36 місяців; процентна ставка, відсотків річних 31% річних; кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника) - НОМЕР_1 .
Відповідачем погоджено використання ОТР пароля як підпису та інших видів простого електронного підпису.
У подальшому ОСОБА_1 виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою» ознайомився із актуальними умовами кредитування та 23.12.2024 року підписав за допомогою ОТР пароля Паспорт кредиту. Додатково Відповідачем підписано за допомогою OTP пароля Графік платежів за споживчим кредитом. Підписавши вказані документи ОСОБА_1 погоджено умови кредитного договору №б/н від 23.12.2024 року.
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, вбачається що старт карткового рахунку 23.12.2024 № НОМЕР_2 відбулася зміна кредитного ліміту23.12.2024: Кредитний ліміт : 33 000,00 Примітка: Встановлення кредитного ліміту; Зміна кредитного ліміту 23.12.2024 Кредитний ліміт : 33 000,00 Примітка: Зменшення кредитного ліміту.
Відповідно до умов кредитного договору від 23.12.2024 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 33000,00 грн., на строк 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %.
Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитного договору, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 06 червня 2026 року, заборгованість відповідача становить 31368,01 грн., яка складається із наступного: заборгованість за основною сумою кредиту 26538,34 грн., заборгованість за простроченими відсотками 4829,67 грн.
Окрім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем було частково погашено заборгованість за поточним тілом кредиту 3804,91 грн.; Погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту 2656,75 грн.; Погашено заборгованості по нарахованим відсоткам 4919,07 грн.; Погашено заборгованості по простроченим відсоткам 3019,98 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
За правилами ст. 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору.
Згідно з ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилом частин першої третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення грошових коштів.
Встановивши, що кредитний договір, в якому зазначена процентна ставка, були підписані позичальником, а також узгоджено річну процентну ставку та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми відповідної заборгованості.
Відповідач на спростування цих обставин не подав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором б/н від 23.12.2024, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 31368,01 грн.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.
Так, згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №ZZ429B2KT8 від 19.06.2026 позивач сплатив 2662 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом.
Ураховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір у повному розмірі.
Керуючись ст. ст. 2,19,76-81,89,133,141,258,259,263-265,268,273, 280-282, 352 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.11.2024 розмірі 31368,01 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач:Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570).
Відповідач:  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік