Справа № 314/668/26
Провадження № 1-кп/314/650/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2026        м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026082210000010 від 05.01.2026 стосовно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який має неповну вищу освіту, студента магістратури Національного університету «Запорізька політехніка», працевлаштований налагоджувальником станків у «Руббіон», не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора     ОСОБА_4 ,
представника потерпілої       ОСОБА_5 ,
захисника         ОСОБА_6 ,
обвинуваченого      ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2026, приблизно о 20.30 годині, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем BMW 5281 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автодороги між с.Яковлеве та с.Спасівка Запорізького району Запорізької області, на засніженій дорозі, маючи об`єктивну можливість уникнути ДТП шляхом врахування дорожньої обстановки, після подолання заокруглення за напрямком руху, з метою вирівняння транспортного засобу на проїзній частині, відвернув рульове колесо, змінив напрямок руху вправо, допустив занос автомобіля та подальший виїзд на праве узбіччя за напрямком руху, де здійснив наїзд на зростаюче дерево.
У наслідок ДТП водій ОСОБА_3 та неповнолітня пасажирка автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до медичних закладів.
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п. 12.1: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня пасажирка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закрита тяжка черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеню. Внутрішньошлуночковий крововилив з проривом у бічні шлуночки. Множинні переломи нижньої щелепи зліва з незначним зміщенням. Травма зовнішнього вуха ліворуч у вигляді рани із ураженням хрящу. Ретинальні крововиливи. Множинні садна обличчя. Тупа травма органів грудної клітини (ознаки забою легень), що ускладнилася набряком головного мозку та дихальною недостатністю III ст., що кваліфікується як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 286 КК України та пояснив, що 04.01.2026 він їхав в напрямку м.Вільнянськ, на пасажирському сидіння перебувала мати неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_8 , а за нею на задньому сидінні була її донька ОСОБА_9 . Між населеними пунктами с. Яковлеве та с.Спасівка його автомобіль натрапив на ожеледицю, в результаті чого машину «занесло», та він наштовхнувся на дерево. Ця машина із заднім приводом, тому її так кинуло.
Також пояснив, що має водійський стаж 5 років. До цього часу не був учасником ДТП, до відповідальності за порушення ПДР жодного разу не притягувався. Стан автомобіля був справним. Після ДТП він надавав всю необхідно допомогу потерпілій, у подальшому виплатив двома переказами моральну шкоду в розмірі 50000 грн, купив сухий душ та ще низку ліків. Домовилися з матір`ю потерпілої, що в разі потреби буде надавати матеріальну допомогу дівчинці.
У судовому засіданні вибачився за скоєну ДТП.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновка експерта щодо тілесних ушкоджень потерпілої особи, документів, які стосуються розміру витрат щодо залучення експертів, речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується також дослідженим в судовому засіданнями висновком експерта № 130п від 22.01.2026, відповідно до якого  ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закрита тяжка черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеню. Внутрішньошлуночковий крововилив з проривом у бічні шлуночки. Множинні переломи нижньої щелепи зліва з незначним зміщенням. Травма зовнішнього вуха ліворуч у вигляді рани із ураженням хрящу. Ретинальні крововиливи. Множинні садна обличчя. Тупа травма органів грудної клітини (ознаки забою легень), що ускладнилася набряком головного мозку та дихальною недостатністю III ст., що кваліфікується як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, дані про особу обвинуваченого, який працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, за допомогою до лікарів нарколога і психіатра не звертався, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілій шкоди (50000 грн моральної шкоди та частково матеріальної під час лікування у виді придбання компресійного бандажу, сухого душу та шампуню до нього).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, наближеної до мінімальної, із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання, та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, раніше не притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності за порушення ПДР, його поведінку після скоєння ДТП (надавав необхідну допомогу потерпілій) суд не застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.
Обрана міра покарання, на думку суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.
Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого, а отже з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню 8914,00 грн: за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу - автомобілю BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_1 , №СЕ-19/108-26/246-ІТ від 12.01.2026 в розмірі 3565,60 гривень; за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №СЕ-19/108- 25/991-ІТ від 23.01.2026 в розмірі 5348,40 грн.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт транспортного засобу - автомобіля BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.01.2026.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично зявлятись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ у розмірі 8914,00 грн: за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу - автомобілю BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_1 , №СЕ-19/108-26/246-ІТ від 12.01.2026 в розмірі 3565,60 гривень; за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №СЕ-19/108- 25/991-ІТ від 23.01.2026 в розмірі 5348,40 грн.
Скасувати арешт транспортного засобу - автомобіля BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно з ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.01.2026.
Речовий доказ – автомобіль BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено під час проведення огляду місця події – проїзної частини автодороги «с.Яковлеве – с.Спасівка» Запорізького району Запорізької області, та який зберігається на майданчику тимчасово вилученого автотранспорту ГУНП в Запорізькій області по вул.Привокзальній, 13, - повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя                  ОСОБА_10 
03.08.2026