Справа № 127/2122/26
Провадження № 22-ц/801/1402/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | Справа № 127/2122/26 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В., 
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №789891808, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 6 000 грн, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 17500 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV522UR.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №789891808.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу №10/1024-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №789891808.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладений договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №789891808.
Відповідач належним чином умови договору не виконував, кошти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 81 439,96 грн, з яких: 17 498,46 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63 941,50 грн - заборгованість за відсотками, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №789891808 від 17.06.2023 в загальному розмірі 81439,96 грн, з яких: 17 498,46 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63941,50 грн - заборгованість за відсотками, а також судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення змінити, стягнути з нього на користь ТОВ «ФК «Ейс» тіло кредиту та зменшити до 1 000 грн витрати на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ейс» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 17.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №789891808, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 17 500 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6000 грн 00 коп. (шість тисяч грн. нуль коп.) 17.06.2023 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. 
Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 972 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Відповідно до п. 3.2-3.4 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х – Y), де: Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х – поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y – дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів. 3.3. Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 972 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. 3.4. Продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору.
Згідно п.1.1.23 Договору продовження Дисконтного періоду або Пролонгація – умова Договору, яка дає можливість Позичальнику продовжити строк Дисконтного періоду шляхом здійснення оплати всіх нарахованих на день платежу процентів за користування Кредитом з відповідним призначенням платежу.
Відповідно до п. 4.1 Договору, з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування Кредитом. Протягом обраного строку застосуються спеціальні умови користування кредитом – Дисконтний період. Максимально доступна сума Кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати шляхом ініціювання другого та наступних Траншів, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV522UR.
Кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41XX-XXXX-6350, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
Кредитор зобов`язання за договором виконав та перерахував відповідачу на банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в загальному розмірі 17500 грн.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних грошових коштів шляхом їх зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в сумі 6000,00 грн – 17.06.2023, 700,00 грн – 25.06.2023, 600,00 грн – 26.06.2023, 2600,00 грн – 12.07.2023, 7600,00 грн – 27.09.2023, що підтверджується платіжними дорученнями №a332d7c5-e00a-4d56-af0f-b9b30a2842b0 від 17.06.2023, №19b5f05c-407b-4a07-af24-a48fc8ab8b8a від 25.06.2023, №8b1fc6c3-18fa-4036-a7fe-22f67ec948e1 від 26.06.2023, №fd2b5391-580f-451d-b422-016922c39f0d від 12.07.2023, №87103b3e-0a8b-40fa-b6a5-6d187d94f09 від 27.09.2023, листами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», письмовою інформацією та банківськими виписками АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-6626 від 04.03.2026 та №БТ/Е-10865 від 29.03.2026.
Згідно розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період з 17.06.2023 по 14.11.2023 розмір заборгованості становить: по тілу кредиту 17 500,00 грн, за процентами 30756,36грн.
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором. Згідно додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, до договору факторингу №28/1118-01, продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01.
На виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» підписали Реєстр прав вимоги №258 від 14.11.2023, в якому під номером 245 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №789891808 від 17.06.2023, заборгованість по тілу кредиту 17 498,46 грн., за процентами 18 053,90 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, виконаному ТОВ «Таліон плюс», за період з 14.11.2023 по 10.10.2024, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, в тому числі, з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», становить: по тілу кредиту 17 498,46 грн, за процентами 63 941,50 грн.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов договору факторингу за умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024, згідно з договором факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача  ОСОБА_1 за кредитним договором №789891808.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» був укладений договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за договором №789891808.
Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який було пролонговано на підставі додаткових угод №19, №26, №27, №31 та №32 до даного договору (строк договору пролонговано до 31.12.2024) на момент укладання кредитного договору (17.06.2023) був чинним, то відповідно до витягу з Реєстру права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача, яке в подальшому перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача ТОВ «ФК «Ейс». 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, а тому кредитор має право вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів та процентів за користування ними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідач факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не оспорює, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Вимогами статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 17.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №789891808, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 17 500 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Кредитор зобов`язання за договором виконав та перерахував відповідачу на банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в загальному розмірі 17500 грн.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних грошових коштів шляхом їх зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в сумі 6000,00 грн – 17.06.2023, 700,00 грн – 25.06.2023, 600,00 грн – 26.06.2023, 2600,00 грн – 12.07.2023, 7600,00 грн – 27.09.2023, що підтверджується платіжними дорученнями №a332d7c5-e00a-4d56-af0f-b9b30a2842b0 від 17.06.2023, №19b5f05c-407b-4a07-af24-a48fc8ab8b8a від 25.06.2023, №8b1fc6c3-18fa-4036-a7fe-22f67ec948e1 від 26.06.2023, №fd2b5391-580f-451d-b422-016922c39f0d від 12.07.2023, №87103b3e-0a8b-40fa-b6a5-6d187d94f09 від 27.09.2023, листами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», письмовою інформацією та банківськими виписками АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-6626 від 04.03.2026 та №БТ/Е-10865 від 29.03.2026.
Згідно розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період з 17.06.2023 по 14.11.2023 розмір заборгованості становить: по тілу кредиту 17 500,00 грн, за процентами 30756,36 грн.
Доводи апелянта щодо надмірно високої процентної ставки за користування кредитними коштами є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 добровільно уклав кредитний договір, був ознайомлена з умовами такого договору, погодився з ними шляхом накладання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Оскільки відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та процентів за користування кредитними коштами не виконав, фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку кредитору не повернув, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та процентами.
Посилання апелянта, що нарахований позивачем розмір процентів за кредитним договором є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов, суд не бере до уваги, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
З огляду на положення ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.
Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження визнання кредитного договору в судовому порядку недійсним, в цілому або в частині. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачем при розгляді справи в суді першої інстанції не заявлялося зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним, в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з їх невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».
Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) правомірність положень цього договору презюмується.
Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання стороною позивача первинних документів, які підтверджують отримання відповідачем кредиту, користування ним, нарахування процентів відповідно до укладеного договору на умовах, які вказані у позовній заяві, апеляційний суд зазначає наступне.
Ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Згідно п. 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банками банківської таємниці, зокрема, за рішенням суду.
Отже, виписка по рахунку клієнта, належить до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.
Водночас, згідно п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги» до надавачів платіжних послуг належать фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг.
Ч. 3 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом.
Оскільки ТОВ «Ейс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому можливості товариства у наданні первинних банківських документів обмежені. 
Разом з тим, при подачі позову, позивачем було заявлено клопотання про витребування в банківській установі інформації щодо випуску банківської картки на ім`я відповідача, первинних документів бухгалтерського обліку – виписки по рахунку, оскільки вказані документи містять банківську таємницю та можуть бути надані лише за запитом суду.
На виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» було надано інформацію щодо випуску банківської картки за № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 та надано виписку по його особовому рахунку за період з 17.06.2023 по 02.10.2023.
Згідно наданої виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 вбачається зарахування 17.06.2023 коштів в сумі 6 000 грн, 25.06.2023 року в сумі 700 грн, 26.06.2023 року в сумі 600 грн, 12.07.2023 року в сумі 2600 грн, 27.09.2023 року в сумі 7600 грн.
Таким чином вказаними доказами в повній мірі доводиться як факт укладання кредитного договору, так і перерахування фінансовою установою кредитних коштів позичальнику в сумі 17 500 грн.
Доводи щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн колегія суддів до уваги також не бере, оскільки визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, вважав розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:    В.П. Рибчинський
Судді:      С.Г. Копаничук
В.В. Оніщук