ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.07.2026	Справа № 910/4389/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом  Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЗ Солюшіонс»
про стягнення 219.888,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

16.04.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЗ Солюшіонс» про стягнення 219.888,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір поставки № 1956 від 12.11.2024. Відповідно до замовлення на поставку № 4500447313 від 15.11.2024 для окремих позицій були встановлені спеціальні строки поставки, а саме: вал ячейковий у кількості 5 штук із такими строками поставки: перший - до 29.11.2024; другий - до 31.01.2025; третій - до 28.03.2025; четвертий - до 30.05.2025; п`ятий - до 31.07.2025. Відповідачем виконано замовлення частково, при цьому недопоставленою залишилась продукція у кількості 1 штуки зі строком поставки до 31.07.2025. У вересні 2025 року відповідач листом № 025К-528 повідомив про настання форс-мажорних обставин, наслідком яких стало порушення строків поставки продукції. У подальшому листом № 026К-024 від 28.01.2026 відповідач повідомив про неможливість здійснення поставки останнього (п`ятого) валу ячейкового у кількості 1 штуки та запропонував позивачу застосувати п. 7.6 договору. У зв`язку з порушенням умов договору позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 14-со-u-028-26 від 12.03.2026 про сплату неустойки, яка була залишена останнім без реагування. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 219.888,00 грн неустойки.
Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/4389/26 від 23.04.2026 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.
04.05.2026 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відповідних документів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2026 відкрито провадження у справі № 910/4389/26 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.
У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 11.05.2026 було направлено відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 15.05.2026 о 17:02 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 01.06.2026 включно.
Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 11.05.2026 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 між Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЗ Солюшіонс» (продавець, відповідач) укладено договір № 1956 (далі - договір).
Відповідно до умов п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію (далі – продукція або товар) відповідно до Специфікації(цій) до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити на умовах даного договору.
Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач свої зобов`язання щодо поставки частини продукції за договором не виконав, у зв`язку з чим позивачем за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем нараховано неустойку у розмірі 219.888,00 грн.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно з п. 11.1 договору він набирає чинності з 24.10.2024 і діє по 31.12.2026. 
Згідно з п. 2.2 договору ціна продукції, що поставляється покупцю, договірні і вказується для кожної позиції в Специфікації(ях), що є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 3.2 договору поставка продукції здійснюється в строки визначені у відповідній(них) Специфікації(ціях), але тільки після надання покупцем замовлення на поставку. Датою подачі замовлення на поставку вважається дата його направлення електронною поштою на email - sb@fzsolutions.com.ua/. Замовлення на поставку повинно містити перелік номенклатури (асортимент) та обсяги поставки продукції, точно відповідати по номенклатурі і не перевищувати обсяги, зазначені в Специфікації(ціях) та має бути підписане уповноваженою особою на товар вказується у видаткових накладних і являється узгодженою сторонами за умови присутності печаткою обох сторін договору. 
У Специфікації, що є додатком до договору, сторонами узгоджено найменування товару, що має поставити продавець, зокрема, вал ячейковий код 101567329 у кількості 5 одиниць, загальною вартістю 5.214.775,00 грн без ПДВ (за одиницю 1.042.955,00 грн без ПДВ). Термін поставки протягом 250 календарних днів з дати надання покупцем письмового замовлення на поставку.
З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2024 покупцем на електрону пошту продавця (sb@fzsolutions.com.ua.) направлено замовлення на поставку № 4500447313.
Зі змісту замовлення вбачається, що вал ячейковий код 101567329 у кількості 5 одиниць мав бути поставлений у строк 22.01.2025.
Разом з цим, позивач вказує, що не заперечується відповідачем, сторони узгодили поставку вказаного товару наступним чином:
1-й у строк до 29.11.2024;
2-й у строк до 31.01.2025;
3-й у строк до 28.03.2025;
4-й у строк до 30.05.2025;
5-й у строк до 31.07.2025.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначає позивач у позовній заяві та не заперечується відповідачем, замовлення виконано частково, недопоставленим є 1 (один) вал ячейковий, зі строком поставки до 31.07.2025.
Листом № 025К-528 від 19.09.2025 відповідач повідомив на електрону пошту позивача про настання форс-мажорних обставин, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором № 1956 від 12.11.2024 посилаючись на прильот безпілотних літальних апаратів (БПЛА) та ракетного удару на територію виробничої площадки АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», внаслідок чого діяльність товариства тимчасово частково призупинена. 
В подальшому, листом № 026К-024 від 28.01.2026 відповідач повідомив позивача про неможливість здійснення поставки «останнього» (п`ятого) валу ячейкового, в кількості 1 шт. в рамках Специфікації № 1 до договору № 1956 від 12.11.2024 з дотриманням вартості, що вказана в Специфікації та запропонував позивачу застосувати п. 7.6. договору.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи свідчать, що відповідач у визначений строк частину товару позивачу не поставив та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.
Відповідно до статі 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 7.1 договору у випадку прострочення поставки продукції проти строків обумовлених в договорі, продавець сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,3% від вартості недопоставленої продукції, але не менше суми в гривнях, що еквівалентна 500 доларів США на момент складання вимоги про сплату даних штрафних санкцій за кожний день прострочення. Нарахування неустойки починається з першого дня прострочення та припиняється на дату поставки продукції. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач направив відповідачу претензію № 14-co-u-028-26 від 12.03.2026, в якій вимагав протягом 7 днів з дати її отримання сплатити неустойку у загальному розмірі 4.145.715,90 грн.
Позивачем у позовній заяві нараховано та заявлено до стягнення з відповідача неустойку у розмірі еквівалентному 500 доларів США за курсом НБУ станом на 12.03.2026 (43,9776 грн за 1 долар США) за 10 днів прострочення за період з 01.08.2025 по 10.08.2025, що становить 219.888,00 грн (500 х 43,9776 х 10).
Перевіривши розрахунок неустойки, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним.
Оскільки мало місце непоставки частини товару, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 219.888,00 гн неустойки.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЗ Солюшіонс» (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 16, оф. 1/22; код ЄДРПОУ 39802167) на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; код ЄДРПОУ 24432974) 219.888 (двісті дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 00 коп. неустойки, 2.662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя	В.В.Сівакова