Справа № 404/12739/25
Провадження №2/390/242/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2026 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді Гершкул І.М., 
при секретарі Лазаренко А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.04.2024 року між ТОВ "Слон кредит" і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1585765, а 27.06.2025 року між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" укладено договір факторингу №27062025, згідно якого ТОВ "Слон кредит" передали ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" права вимоги до боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №1585765 від 30.04.2024 року. ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинила повертати кредит у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте від її представника до суду надійшов відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позову. В обгрунтуванні зазначили, що Договір №1585765 про надання споживчого кредиту хоч і був укладений, але має бути визнаний судом недійсним у зв`язку з тим, що ТОВ "Слон кредит" під час підписання кредитного договору було використано аналог власноручного підпису директора ТОВ "Слон кредит" та відтиск печатки ТОВ "Слон кредит" без відповідної згоди ОСОБА_1 . Публічна пропозиція ТОВ "Слон кредит" для укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів датована 20 листопада 2023 року не підтверджує обставини укладення 30.04.2024 року Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів між ТОВ "Слон кредит" та ОСОБА_1 . Так само не може підтверджувати обставини прийняття ОСОБА_1 публічної пропозиції ТОВ "Слон кредит" для укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів відповідно до вимог ст.11 ч.6 Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 визнає обставини перерахування ТОВ "Слон кредит" 7000 грн. на картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 . Проте відповідач вважає, що обставини зарахування коштів повинні доводитися за допомогою первинних документів, а не за допомогою листа платіжного провайдера. 30.04.2024 року в Особистому кабінеті відповідач не отримувала від ТОВ "Слон кредит" публічної пропозиції датованої 30.04.2024 року на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, а тому відповідач не надавала ТОВ "Слон кредит" відповіді про прийняття вказаної публічної пропозиції (акцепт) у порядку передбаченому ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Натискання відповідачем 30.04.2024 року у ІКС ТОВ "Слон кредит" кнопки могло б вважатися прийняттям пропозиції укласти Договір про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів у тому разі якщо б ІКС ТОВ "Слон кредит" станом на 30.04.2024 року містила чіткі роз`яснення моменту прийняття пропозиції на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, а не просто кнопку, яка свідчить про продовження дій споживача у ІКС ТОВ "Слон кредит". Внаслідок неукладеності між ТОВ "Слон кредит" та ОСОБА_1 Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів суд має визнати недійсним Договір 1585765 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 30.04.2024 року та у мотивувальній частині рішення суду зробити висновки про застосування наслідків недійсності кредитного договору, у тому числі щодо повернення первісному кредитору ТОВ "Слон кредит" коштів у розмірі. Договір факторингу №27062025 від 27.06.2025 року також є недійсним, оскільки ОСОБА_1 30.04.2024 року не приймала від ТОВ "Слон кредит" публічної пропозиції укласти Договір про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів у порядку передбаченому ст.11 ч.6 Закону України «Про електронну комерцію», тому у ОСОБА_1 не могли виникнути обов`язки повернути кошти Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" як новому кредитору. Відповідач визнає обставини підписання Договору 1585765 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 30.04.2024 р. за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «X361», проте укладений Договір 1585765 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 30.04.2024 р. має бути визнаний судом недійсним. Крім того, зазначили, що у Договорі №1585765 від 30.04.2024 року строк кредитування складає 360 днів (до 24.04.2025 року), тому пояснення представника позивача щодо нарахування ТОВ "Слон кредит" відсотків за період з 30.04.2024 року до 27.06.2025 року є необгрунтованими. ТОВ "Слон кредит" на підставі розділу 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг” № 3498-IX від 22.11.2023 року взагалі не привело Договір № 1585765 від 30.04.2024 року у відповідність до змін у законодавстві, у тому числі відповідно до положень пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» стосовно розміру процентних ставок внаслідок чого поденний розрахунок заборгованості, первісним кредитором був сформований неправильно, оскільки починаючи з 20.08.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» нараховувало відсотки за процентною ставкою 1,5%. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за штрафом, то згідно положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позивач не мав право нараховувати штраф за прострочення виконання забов`язання.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зазначили, що відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів. Кредитний договір укладений між ТОВ "Слон кредит" та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем у позовній заяві. На підтвердження укладання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ "Слон кредит", позивачем було надано електронний доказ у паперовій формі, який було підписано, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «X361», який відповідно вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Відповідач, оформлюючи кредитний договір, заходить на веб-сайт ТОВ "Слон кредит" https://sloncredit.ua, в тому числі через Мобільний застосунок «SlonCredit» реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору, де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Відповідачу перераховувалися грошові кошти за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку НОМЕР_1 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме з 30.04.2024 року, по 27.06.2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 37275 грн. Договором №1585765 про надання споживчого кредиту від 30.04.2024 року встановлено стандартну процентну ставку у розмірі 1,50% на день, що відповідає вимогам Закону та застосовано у межах періоду (з 23.04.2024 по 20.08.2024). Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту – процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Договір №1585765 укладено 30.04.2024 року, після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498-IX (тобто після 24.01.2024 року), а тому первісний кредитор мав право на нарахування штрафних санкцій. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 27 червня 2025 року ТОВ "Слон кредит" на підставі Договору факторингу №27062025 за плату відступило, а ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" набули право грошової вимоги до відповідача. Таким чином, факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.
Від представника відповідача надійшли заперечення на віповідь на відзив, в яких просили відмовити у задоволенні позову та зазначили, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.12.2020 р. по справі № 561/77/19, у постанові від 9 вересня 2020 р. у справі №732/670/19, у постанові від 12.01.2021 р. по справ №524/5556/19 на які посилається позивач, не можуть бути застосовані по даній справі, оскільки правовідносини не є подібними. Крім заперечень, вже зазначених у відзиві на позов, також зауважили, що сама по собі копія повідомлення ТОВ "Слон кредит" про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1585765 від 30.04.2024 p. не підтверджує обставини відправлення зазначеного повідомлення ОСОБА_1 , оскільки для підтвердження обставин виконання первісним кредитором обов`язку передбаченого п.1.3 Договору факторингу №27062025 від 27 червня 2025 року позивач повинен був також надати суду відомості з ІТС ТОВ "Слон кредит", відомості з електронної пошти ТОВ "Слон кредит" тощо. ОСОБА_1 вважає, що надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Капітал" суду файлу з назвою “1585765 - Кредитний договір.verified_Validation_Report” та файл із назвою “1585765 - Кредитний договір” не може бути визнано судом, як надання оригіналу договору № 1585765, укладеного в електронній формі, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Капітал" не було надано суду електронного договору № 1585765 із файлом кваліфікованого електронного підпису.
Клопотання представника відповідача про витребування оригіналів електронних договорів, а також інформації щодо електронних носіїв суд залишає без задоволення, оскільки надані сторонами докази дають можливість розглянути справу по суті, а матеріали про які вказано у клопотанні не впливають на можливість прийняття рішення. 
Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Відповідно ст.8 ч.5, п.17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ''Про споживче кредитування'' максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Розділом 2 частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України ''Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг'' встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Судом встановлено, що 30.04.2024 року між ТОВ "Слон кредит" і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1585765, згідно якого ТОВ "Слон кредит" надали ОСОБА_1 кредит у сумі 7000 грн, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, сплатою процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,9% у день, стандартною процентною ставкою 1,5% у день, сплатою штрафу у розмірі 350 грн. на 4 день невиконання або неналежного виконання зобов`язань щодо сплати кредиту та у розмірі 70 грн. почнаючи з 5 дня за кожен день невиконання або неналежного виконання зобов`язань. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х361 30.04.2024 року. Згідно п.9.6 Кредитного договору сторони погодили, що Кредитний договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Крім того, ОСОБА_1 , шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ознайомилася з графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, який містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості, відсотків, комісії. Листом ТОВ "ПЕЙТЕК" від 02.07.2025 №20250702-686 повідомлено про успішність операцій згідно договору з ТОВ "Слон кредит" №06062022-1 від 06.06.2022 року, зокрема операції про перерахування 30.04.2024 року на платіжну картку номер НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 7000 грн. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ "Слон кредит" станом на 27.06.2025 року, свідчить, що загальна сума заборгованості 47775 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом – 7000 грн., за відсотками – 37275 грн., за штрафами – 3500 грн. 
27.06.2025 року між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" укладено договір факторингу №27062025, згідно якого ТОВ "Слон кредит" передали ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" права вимоги до боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №1585765 від 30.04.2024 року. 
На виконання ухвали суду АТ ''Райффайзен Банк'' надано лист №81-15-9/6003-БТ від 07.04.2026 року, яким повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано картку № НОМЕР_2 , надано виписку по картковому рахунку за період 30.04.2024 року, з якої вбачається, що на рахунок було здійснено безготівкове зарахування на суму 7000 грн.
Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що сторонами укладено кредитний договір, що підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що передбачено п.9.6 кредитного договору та не заперечується відповідачем. Твердження відповідача, що між нею та первісним кредитором не було укладено Договір про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, не відповідає дійсності, оскільки враховуючи вимоги ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" сторони узгодили зразки аналогу власноручного підпису Директора Товариства та відбитки печатки Товариства у Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, шляхом прийняття Позивачем умов Публічної пропозиції на укладення Договору. Так, під час першого етапу реєстрації в ІКС Товариства шляхом вчинення відповідних дій, а саме: проставляння відповідної відмітки в чек-боксі та натискання клавіши, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ІКС Товариства, Позичальник підтвердив, що ознайомлений зі змістом Правил, Публічної пропозиції на використання аналогів підписів, приймає їх в повному обсязі та надає згоду на обробку персональних даних і доступ до своє кредитної історії та цим самим прийняв (акцептував) вказану Публічну пропозицію. Приймаючи публічну пропозицію на використання аналогів підписів, позичальник підтвердив використання з боку товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи та відбитка печатки товариства, відтворених засобами копіювання, та використання зі сторони позичальника електронного підпису одноразовим ідентифікатором, як аналога власноручного підпису позичальника з метою підписання кредитного договору. Первісним кредитором умови договору виконано та перераховано суму кредиту відповідачу, що підтверджується наданами позивачем довідками та випискою банку. Даних про те, що відповідачем було повернуто позивачу кредитні кошти матеріали справи не містять. У свою чергу відповідач, підписавши договір, добровільно погодилася на визначені у ньому умови, взявши на себе відповідні зобов`язання. Позивачем надано належні та достатні докази набуття права грошової вимоги до відповідача. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним і не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум у примусовому порядку.
Разом із тим, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, проте лише частково, оскільки суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги заборгованості за процентами за користування кредитом із розрахунку максимального розміру денної процентної ставки, виходячи з положень ст.8 ч.5 Закону України ''Про споживче кредитування'', з урахуванням пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення". Зважаючи, що кредитний договір укладено 30.04.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України ''Про споживче кредитування'', відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %, а тому стягненню підлягає заборгованість в сумі 32200 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 7000 грн., за відсотками 25200 грн. (за період з 30.04.2024 по 25.04.2025 (360 днів*7000 грн.*1%). Щодо вимоги про стягнення заборгованості за штрафом, то згідно положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від сплати штрафу за прострочення виконання забов`язання, а тому штраф стягненню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України. 
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме: договір №10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, заявку №12400 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладену між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2025 року, рахунок на оплату замовлення №12400-19/11-2025 від 19.11.2025 року. Розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними по справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.4, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за кредитним договором №1585765 від 30.04.2024 року в сумі 32200 грн. і судові витрати у сумі 5632 грн. 68 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У порядку ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України зазначаються реквізити сторін:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, прим. 2, ЄДРПОУ 44559822;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Кропивницького районного суду
Кіровоградської області І.М. Гершкул