КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
Справа №133/1108/26
10.09.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого – судді Дем`янової Ж.М.,
за участі секретаря судового засідання – Бірюкової Т.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Стислий виклад позицій учасників справи.
До суду 31.03.2026 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовна заява мотивована тим, що 01.03.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1135303, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Позивач зазначає, що кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у зв`язку з чим відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору.
Між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 28.08.2024 укладено Договір факторингу № 28082024/1, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги до боржників. Згідно з Реєстром боржників до зазначеного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1135303 у розмірі 12 810,29 грн.
Зазначена заборгованість складається з 4 100,31 грн заборгованості за основною сумою боргу, 8 109,98 грн заборгованості за процентами за користування кредитом та 600 грн заборгованості за комісією за надання кредиту.
За твердженням позивача, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти та нараховані проценти не сплатив. Після відступлення права вимоги платежів на користь позивача або первісного кредитора також не здійснював. З моменту набуття права вимоги, а саме з 28.08.2024, позивачем штрафні санкції не нараховувалися.
У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1135303 у розмірі 12 810,29 грн, а також понесені судові витрати.
Відповідач у справі доказів на спростування заявлених позивачем вимог не подав.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 08.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись.
Позивач будучин належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, у прохальній частину позовної заяви просив справу слухати у його відсутність, не заперечує, щодо винесення заочного рішення.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не з`явився, заяв до суду не подавав. На його поштову адресу направлявся рекомендований лист з повідомленням, який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було вручено 10.08.2026. 
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
У ситуації, що розглядається, суд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі не відкладаючи її розгляду.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням рішення.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 01 березня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1135303.
Відповідно до умов зазначеного кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачем, а позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором.
Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору кредит вважається наданим у день перерахування ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» грошових коштів у сумі, визначеній пунктом 1.2 кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у пункті 2.1 цього договору.
Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Факт укладення кредитного договору № 1135303 та погодження його умов підтверджується копією кредитного договору з додатками, долученою позивачем до матеріалів справи.
Факт виконання первісним кредитором свого обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 35655512, відповідно до якого 01 березня 2024 року кредитні кошти за кредитним договором № 1135303 у розмірі 5 000,00 грн були перераховані на банківську картку, реквізити якої були надані відповідачем під час оформлення кредиту.
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» належним чином виконало свій обов`язок щодо фактичного надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн, тоді як відповідач, отримавши кредитні кошти, взяті на себе за договором зобов`язання щодо їх повернення та сплати передбачених договором платежів належним чином не виконав.
Судом також встановлено, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28082024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників, а фактор прийняв такі права вимоги та зобов`язався сплатити за них визначену договором плату.
Згідно з пунктом 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором щодо відповідних боржників та набуває права вимоги заборгованості.
Перехід права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується копіями Договору факторингу № 28082024/1 від 28 серпня 2024 року, Акта прийому-передачі Реєстру боржників та Витягу з Реєстру боржників, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28082024/1 від 28 серпня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1135303 у загальному розмірі 12 810,29 грн, з яких:
-4 100,31 грн — заборгованість за основною сумою боргу;
-8 109,98 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом;
-600,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту.
Отже, внаслідок укладення Договору факторингу та передачі відповідного права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору № 1135303.
Судом встановлено, що після переходу права вимоги відповідач не здійснив погашення заборгованості за кредитним договором. Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань, у тому числі доказів сплати основної суми боргу, процентів та комісії, матеріали справи не містять.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1135303 становить 12 810,29 грн, у тому числі 4 100,31 грн — заборгованість за основною сумою кредиту, 8 109,98 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом та 600,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту.
При цьому позивач зазначає, що з моменту набуття права вимоги, а саме з 28 серпня 2024 року, штрафні санкції відповідачу не нараховувалися.
Доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості повністю або частково, а також доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості матеріали справи не містять.
Зміст спірних правовідносин становлять цивільні правовідносини, що виникли з приводу укладення та виконання кредитного договору, фактичного надання кредитних коштів, переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до нового кредитора на підставі договору факторингу та стягнення заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ОСОБА_1 існують правовідносини, у яких позивач є новим кредитором за кредитним договором № 1135303, а відповідач — боржником, який не виконав належним чином свої грошові зобов`язання, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 12 810,29 грн.
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Як вже було встановлено судом, кредитні договори у справі, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразових ідентифікаторів, який були надіслані на номер мобільного телефону відповідача, що повністю узгоджується із процедурою укладення кредитного договору, визначеною Законом України «Про електронну комерцію».
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд зобов`язаний надати належну оцінку поданим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі статтями 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, перевіривши їх належність, допустимість, достовірність та достатність, доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 01 березня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1135303.
Зазначений кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статей 205, 207, 638, 639 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття. Відповідно до статті 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину може бути, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, укладення кредитного договору в електронній формі відповідає вимогам законодавства та саме по собі не свідчить про відсутність між сторонами договірних правовідносин.
Надана позивачем копія кредитного договору містить умови щодо розміру кредиту, строку та порядку його надання і повернення, розміру процентів за користування кредитом, комісії та інших умов кредитування, що свідчить про погодження сторонами умов договору.
Доказів того, що кредитний договір № 1135303 відповідачем не укладався, не підписувався із застосуванням передбаченого договором способу електронної ідентифікації або що його умови були іншими, ніж зазначені позивачем, відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальникові грошові кошти, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Факт виконання первісним кредитором свого обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 35655512, відповідно до якого 01 березня 2024 року за кредитним договором № 1135303 на банківську картку, реквізити якої були надані відповідачем під час оформлення кредиту, перераховано кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується не лише факт укладення кредитного договору, а й факт його реального виконання первісним кредитором у частині надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору кредит вважається наданим у день перерахування кредитодавцем грошових коштів у сумі, визначеній договором, за реквізитами, зазначеними позичальником.
Отже, з моменту фактичного перерахування кредитних коштів у відповідача виник обов`язок щодо їх повернення та виконання інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором.
Разом із тим сума фактично наданого кредиту в розмірі 5 000,00 грн та залишок основної суми заборгованості у розмірі 4 100,31 грн не є тотожними величинами.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості залишок непогашеної основної суми кредиту становить 4 100,31 грн. Отже, до стягнення заявлено саме залишок основної суми кредиту, який відповідач не погасив, а не всю суму фактично наданих йому кредитних коштів.
Доказів повного або часткового погашення відповідачем зазначеного залишку основної суми заборгованості, які б свідчили про інший її розмір, матеріали справи не містять.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений строк.
Судом також встановлено, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28082024/1.
Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги до боржників, а позивач набув відповідні права вимоги.
Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Перехід права вимоги саме до ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується Договором факторингу № 28082024/1 від 28 серпня 2024 року, Актом прийому-передачі Реєстру боржників та Витягом з Реєстру боржників, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1135303.
Таким чином, суд вважає доведеним факт набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови одержання письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.
Саме по собі неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє грошового зобов`язання та не звільняє боржника від обов`язку його виконання. У разі відсутності доказів виконання відповідачем зобов`язання перед первісним кредитором або новим кредитором така обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови доведеності факту існування права вимоги та заборгованості.
Згідно з Витягом з Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1135303 у загальному розмірі 12 810,29 грн, з яких 4 100,31 грн — заборгованість за основною сумою кредиту, 8 109,98 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом та 600,00 грн — заборгованість за комісією за надання кредиту.
Наявність та розмір заборгованості підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості, умовами кредитного договору та Витягом з Реєстру боржників.
Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, залишок основної суми кредиту та передбачені договором платежі не сплатив.
Доказів повного або часткового погашення заборгованості, які б спростовували визначений позивачем розмір боргу, матеріали справи не містять.
Відповідачем також не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості, не доведено неправильності визначення її розміру, не заявлено обґрунтованих заперечень щодо укладення кредитного договору, фактичного отримання кредитних коштів, переходу права вимоги чи окремих складових заборгованості.
Щодо заявленої до стягнення комісії суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1.5.1 кредитного договору комісія за надання кредиту нараховується одноразово в момент видачі кредиту за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту.
Як встановлено судом, відповідачу фактично було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 35655512.
Отже, розмір комісії за надання кредиту, визначений умовами договору за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту, становить 600,00 грн, що відповідає заявленій позивачем до стягнення сумі (5 000,00 грн ? 12 % = 600,00 грн).
При цьому зазначена комісія за умовами пункту 1.5.1 кредитного договору нараховується одноразово в момент видачі кредиту, тобто її розмір визначається виходячи із суми фактично наданого кредиту та не залежить від тривалості користування кредитними коштами.
Відповідачем не надано доказів сплати зазначеної комісії, а також доказів недійсності відповідної умови кредитного договору чи її зміни або припинення.
За таких обставин суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 600,00 грн.
Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд виходить із того, що відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а за кредитним договором відповідно до статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, порядок їх нарахування та сплати визначені сторонами у кредитному договорі, умови якого відповідачем не спростовані.
Згідно з розрахунком позивача за відповідачем утворилася заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 8 109,98 грн.
Відповідачем не надано доказів сплати зазначених процентів, неправильності їх нарахування або застосування позивачем іншої процентної ставки, ніж передбачена кредитним договором.
Суд також враховує, що відповідно до наданих позивачем матеріалів після набуття права вимоги 28 серпня 2024 року штрафні санкції позивачем не нараховувалися, а заявлена до стягнення сума складається із залишку основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та одноразової комісії за надання кредиту.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт укладення кредитного договору № 1135303, факт фактичного перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн, наявність залишку непогашеної основної суми кредиту в розмірі 4 100,31 грн, наявність заборгованості за процентами в розмірі 8 109,98 грн, нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 600,00 грн, неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, а також перехід до позивача права грошової вимоги.
Доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості узгоджуються між собою та підтверджуються сукупністю письмових доказів, тоді як відповідачем вони не спростовані.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас відповідач не скористався своїм процесуальним правом надати докази належного виконання зобов`язань або спростування розміру заявленої заборгованості.
З огляду на встановлені обставини справи, умови кредитного договору, факт фактичного надання кредитних коштів, документи щодо переходу права вимоги та розрахунок заборгованості суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими та достовірними доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1135303 у загальному розмірі 12 810,29 грн, з яких 4 100,31 грн - залишок заборгованості за основною сумою кредиту, 8 109,98 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом та 600,00 грн -заборгованість за комісією за надання кредиту.

Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним документом, долученим до матеріалів справи.
Оскільки позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1135303 задоволено в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі, а саме 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, статтями 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 610-612, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за кредитним договором № 1135303 від 01 березня 2024 року в загальному розмірі 12 810 (дванадцять тисяч вісімсот десять) гривень 29 копійок, з яких:
-4 100,31 грн - заборгованість за основною сумою кредиту;
-8 109,98 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;
-600,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення виготовлено: 14.09.2026.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА