Провадження №3/748/710/26
Єдиний унікальний № 748/1820/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Кухти В.О., 
за участю секретаря судового засідання Самбур Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за частиною 3 статті 172-11 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
4 червня 2026 року о 22:55 годині за адресою: АДРЕСА_2 на території в/ч НОМЕР_2 під час перевірки наявності особового складу 13 навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону в/ч НОМЕР_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_2 . 6 червня 2026 року о 19:00 годині біля АДРЕСА_3 було виявлено ОСОБА_1 та о 23:00 годині його було повернуто до розташування підрозділу. Отже, в період часу з 22:55 години 4 червня 2026 року до 23:00 години 6 червня 2026 року ОСОБА_1 був відсутній у розташуванні підрозділу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП. 
 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав частково, зазначив, що в той день перебував в стані афекту і тому залишив військову частину. Просив розстрочити штраф на 10 місяців.
Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, підтверджуються протоколом серії КИЧН/Г № 497 про військове адміністративне правопорушення від 8 червня 2026 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_2 №100 від 02.04.2026, копією доповіді про самовільне залишення в/ч НОМЕР_2 (без зброї) 04.06.2026 солдата ОСОБА_1 , копією доповіді про повернення з самовільного залишення в/ч НОМЕР_2 07.06.2026 солдата ОСОБА_1 , письмовим поясненням ОСОБА_1 , які знаходяться в матеріалах справи.
Враховуючи обставини вчиненого, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст.172-11 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Вирішуючи клопотання про розстрочення штрафу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною 1 статті 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Нормами частини 2 статті 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частиною 1 статті 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не має можливості сплатити таку суму штрафу за один платіж, в зв`язку з чим просить розстрочити йому сплату штрафу, тобто фактично просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн на строк 10 місяців.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172-11, ст. 283, 284 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 301, 304, 307 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Реквізити сплати штрафів і інших санкцій: Отримувач – ГУК у Черн.р-ні/Чернігів.р-н/21081100; код ЄДРПОУ – 37972475; рахунок - № UA678999980313000106000025522; банк одержувача Казначейство України (ЕАП); найменування коду класифікації доходів бюджету – адміністративні штрафи та інші санкції, 21081100.
Розстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн на строк десять місяців, а саме до 16 травня 2027 року, зі сплатою кожного місяця по 850 грн.
Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).
У разі невиконання ОСОБА_1 даної постанови суду без поважних причин, звернути постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2026 року до примусового виконання, відповідно до вимог ст.308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Кухта